12.4.2017   

	

LT

	

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

	

L 99/1

------------------------------------------------------------------------

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS (ES) 2017/684

2017 m. balandžio 5 d.

kuriuo nustatomas keitimosi informacija apie tarpvyriausybinius
valstybių narių ir trečiųjų valstybių energetikos susitarimus bei
teisiškai neprivalomus dokumentus mechanizmas, ir panaikinamas
Sprendimas Nr. 994/2012/ES

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 194
straipsnio 2 dalį,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams
parlamentams,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto
nuomonę (1) <#ntr1-L_2017099LT.01000101-E0001>,

pasikonsultavę su Regionų komitetu,

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2)
<#ntr2-L_2017099LT.01000101-E0002>,

kadangi:

(1)

	

siekiant, kad energijos vidaus rinka veiktų tinkamai, į Sąjungą
importuojama energija turėtų būti visapusiškai reglamentuojama
taisyklėmis, kuriomis sukuriama energijos vidaus rinka. Skaidrumas ir
Sąjungos teisės laikymasis yra svarbūs elementai siekiant užtikrinti
Sąjungos stabilumą energetikos srityje. Dėl netinkamai veikiančios
energijos vidaus rinkos Sąjunga atsiduria pažeidžiamoje ir nepalankioje
padėtyje energijos tiekimo saugumo atžvilgiu, o dėl to sumažėja galima
nauda Europos vartotojams ir pramonei;

(2)

	

siekiant apsaugoti Sąjungos energijos tiekimą, būtina įvairinti
energijos šaltinius ir kurti naujas energetikos tinklų jungtis tarp
valstybių narių. Kartu itin svarbu didinti bendradarbiavimą energetinio
saugumo srityje su Sąjungos kaimyninėmis valstybėmis ir strateginėmis
partnerėmis;

(3)

	

2015 m. vasario 25 d. Komisijos priimtos Energetikos sąjungos
strategijos tikslas – užtikrinti, kad energija vartotojams būtų tiekiama
už prieinamą kainą ir laikantis saugios, tvarios ir konkurencingos
energetikos principų. Darniai ir nuosekliai įgyvendinant energetikos,
prekybos ir išorės politikos priemones bus reikšmingai padedama siekti
to tikslo. Konkrečiau, Energetikos sąjungos strategijoje, remiantis 2014
m. gegužės 28 d. Europos energetinio saugumo strategijoje atliktos
analizės rezultatais, pabrėžiama, kad svarbus elementas užtikrinant
energetinį saugumą yra visiška susitarimų dėl energijos pirkimo iš
trečiųjų valstybių atitiktis Sąjungos teisei. Vadovaudamasi tuo pačiu
principu, 2015 m. kovo 19 d. Europos Vadovų Taryba išvadose taip pat
paragino užtikrinti visų susitarimų, susijusių su dujų pirkimu iš išorės
tiekėjų, visapusišką atitiktį Sąjungos teisei, ypač padidinant tokių
susitarimų skaidrumą ir suderinamumą su nuostatomis dėl energetinio saugumo;

(4)

	

2015 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamentas rezoliucijoje dėl Europos
energetikos sąjungos kūrimo pabrėžė, kad reikia didinti Sąjungos išorės
energetinio saugumo politikos darną ir užtikrinti didesnį su energetika
susijusių susitarimų skaidrumą;

(5)

	

Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 994/2012/ES (3)
<#ntr3-L_2017099LT.01000101-E0003> buvo naudingas, siekiant gauti
informaciją apie esamus tarpvyriausybinius susitarimus ir nustatyti tų
susitarimų keliamas problemas, susijusias su jų suderinamumu su Sąjungos
teise;

(6)

	

vis dėlto Sprendimas Nr. 994/2012/ES nepadėjo veiksmingai užtikrinti
tarpvyriausybinių susitarimų atitikties Sąjungos teisei. Tas sprendimas
daugiausia buvo grindžiamas Komisijos atliekamu valstybių narių
tarpvyriausybinių susitarimų su trečiosiomis valstybėmis vertinimu po jų
sudarymo. Patirtis, įgyta įgyvendinant Sprendimą Nr. 994/2012/ES parodė,
kad toks ex post vertinimas nepadeda iki galo išnaudoti galimybių
užtikrinti tarpvyriausybinių susitarimų atitiktį Sąjungos teisei. Visų
pirma, tarpvyriausybiniuose susitarimuose dažnai nėra tinkamų tų
susitarimų nutraukimo arba pritaikymo sąlygų, kurios valstybėms narėms
būtų leidusios per pagrįstą laikotarpį pašalinti bet kokią neatitiktį.
Be to, susitarimą pasirašančiųjų šalių pozicijos jau būna įtvirtintos,
todėl kyla politinis spaudimas nekeisti jokio susitarimo aspekto;

(7)

	

didelis valstybių narių ir trečiųjų valstybių energetikos susitarimų
skaidrumas bus naudingas siekiant glaudesnio Sąjungos vidaus
bendradarbiavimo išorės energetikos santykių srityje ir ilgalaikių
Sąjungos politikos tikslų, susijusių su energetika, klimatu ir energijos
tiekimo saugumu;

(8)

	

kad būtų galima išvengti neatitikties Sąjungos teisei ir padidinti
skaidrumą, valstybės narės turėtų kuo skubiau pranešti Komisijai apie
savo ketinimą pradėti derybas dėl naujų tarpvyriausybinių susitarimų
arba tarpvyriausybinių susitarimų pakeitimų. Komisija turėtų būti
reguliariai informuojama apie derybų pažangą. Valstybėms narėms turėtų
būti suteikta galimybė pakviesti Komisiją dalyvauti derybose kaip
stebėtoją. Komisija turėtų turėti galimybę prašyti, kad jai būtų leista
dalyvauti derybose kaip stebėtojai;

(9)

	

Komisijai turėtų būti suteikta galimybė per derybas dėl
tarpvyriausybinio susitarimo konsultuoti atitinkamą valstybę narę, kaip
išvengti to susitarimo nesuderinamumo su Sąjungos teise. Tuo atžvilgiu
Komisijai taip pat turėtų būti suteikta galimybė atkreipti atitinkamos
valstybės narės dėmesį į atitinkamus Sąjungos energetikos politikos
tikslus, valstybių narių solidarumą ir Tarybos priimtas arba Europos
Vadovų Tarybos išvadose nustatytas Sąjungos politikos pozicijas. Vis
dėlto tai neturėtų būti Komisijos atliekamo tarpvyriausybinio susitarimo
projekto ar pakeitimo teisinio vertinimo dalis;

(10)

	

siekdamos užtikrinti atitiktį Sąjungos teisei ir deramai atsižvelgdamos
į tai, kad tarpvyriausybiniai susitarimai ir pakeitimai dujų arba naftos
srityje šiuo metu daro santykinai didžiausią poveikį tinkamam energijos
vidaus rinkos veikimui ir Sąjungos energijos tiekimo saugumui, valstybės
narės turėtų Komisijai ex ante pranešti apie su dujomis ar nafta
susijusio tarpvyriausybinio susitarimo projektus, kol jie dar nėra
teisiškai privalomi susitariančiosioms šalims. Laikydamasi
bendradarbiavimo principo, Komisija turėtų padėti valstybei narei
nustatyti tarpvyriausybinio susitarimo projekto ar pakeitimo
neatitikties Sąjungos teisei problemas. Tuomet atitinkama valstybė narė
būtų geriau pasirengusi sudaryti susitarimą, kuris atitinka Sąjungos teisę;

(11)

	

Komisijai turėtų būti suteikta pakankamai laiko atlikti tokiam
vertinimui, kad būtų užtikrintas kuo didesnis teisinis tikrumas ir
išvengta nepagrįsto vėlavimo. Komisija turėtų apsvarstyti galimybę,
prireikus, sutrumpinti laikotarpius, kurie numatyti atlikti jos
vertinimui, visų pirma jeigu valstybė narė to paprašo arba jeigu ji
nuolat pakankamai išsamiai informavo Komisiją derybų etape, deramai
atsižvelgdama į tai, kiek tarpvyriausybinio susitarimo arba pakeitimo
projektas pagrįstas standartinėmis nuostatomis. Norėdamos visapusiškai
pasinaudoti Komisijos pagalba, valstybės narės turėtų susilaikyti nuo
tarpvyriausybinių susitarimų, susijusių su dujomis ar nafta, arba
tarpvyriausybinių susitarimų, susijusių su elektros energija, sudarymo,
kai valstybė narė nusprendė prašyti Komisijos atlikti ex ante vertinimą,
kol Komisija jų neinformuos apie savo atliktą vertinimą. Valstybės narės
turėtų imtis visų būtinų veiksmų, kad būtų pasiektas tinkamas sprendimas
dėl bet kokio nustatyto nesuderinamumo;

(12)

	

atsižvelgiant į Energetikos sąjungos strategiją, praeityje sudarytų ir
būsimų tarpvyriausybinių susitarimų skaidrumas ir toliau yra nepaprastai
svarbus ir yra reikšmingas elementas užtikrinant energetinį Sąjungos
stabilumą. Todėl valstybės narės turėtų ir toliau pranešti Komisijai
apie visus esamus ir būsimus tarpvyriausybinius susitarimus,
neatsižvelgdamos į tai, ar jie įsigaliojo ar taikomi laikinai, kaip
apibrėžta Vienos konvencijos dėl tarptautinių sutarčių teisės 25
straipsnyje, ir apie visus naujus tarpvyriausybinius susitarimus;

(13)

	

Komisija turėtų įvertinti tarpvyriausybinių susitarimų, kurie šio
sprendimo įsigaliojimo dieną yra galiojantys arba yra taikomi laikinai,
suderinamumą su Sąjungos teise ir atitinkamai informuoti valstybes
nares. Nesuderinamumo atveju valstybės narės turėtų imtis visų būtinų
veiksmų, kad būtų pasiektas tinkamas sprendimas nustatytam
nesuderinamumui pašalinti;

(14)

	

šis sprendimas turėtų būti taikomas tarpvyriausybiniams susitarimams.
Tarpvyriausybiniuose susitarimuose, visų pirma jų turinyje, nepaisant jų
oficialaus pavadinimo, pareiškiamas šalių ketinimas, kad susitarimas
turėtų turėti teisiškai privalomą galią, visiškai ar iš dalies. Turėtų
būti pranešama tik apie tuos tarpvyriausybinius susitarimus, kurie
susiję su energijos pirkimu, prekyba energija, energijos tranzitu,
energijos pardavimu, saugojimu bent vienoje valstybėje narėje ar
energijos tiekimu į bent vieną valstybę narę arba energetikos
infrastruktūros, kuri turi fizinę jungtį su bent viena valstybe nare,
statyba ar eksploatavimu. Esant abejonių, valstybės narės turėtų
nedelsdamos konsultuotis su Komisija. Nebegaliojantiems arba
nebetaikomiems susitarimams iš esmės šis sprendimas neturėtų būti taikomas;

(15)

	

šio sprendimo tikslais dokumentas ar jo dalys tarpvyriausybinio
susitarimo pobūdį įgyja dėl jo teisiškai privalomos galios, o ne dėl jo
oficialaus pavadinimo, o jeigu teisiškai privalomos galios nėra, tai yra
teisiškai neprivalomas dokumentas;

(16)

	

valstybės narės užmezga santykius su trečiosiomis valstybėmis ne tik
sudarydamos tarpvyriausybinius susitarimus, bet ir teisiškai
neprivalomus dokumentus, kurie dažnai oficialiai vadinami susitarimo
memorandumais, bendromis deklaracijomis, bendromis ministrų
deklaracijomis, bendrais veiksmais, bendrais elgesio kodeksais ar
panašiais pavadinimais. Dėl jų teisiškai neprivalomo pobūdžio negali
būti teisiškai reikalaujama, kad valstybės narės įgyvendintų tokius
dokumentus, įskaitant atvejus, kai toks įgyvendinimas neatitinka
Sąjungos teisės. Nors tie dokumentai yra teisiškai neprivalomi, jais
naudojantis galėtų būti nustatoma išsami su energetikos infrastruktūra
ir energijos tiekimu susijusi sistema. Siekiant didesnio skaidrumo
valstybės narės turėtų turėti galimybę pateikti Komisijai teisiškai
neprivalomus dokumentus, t. y. teisiškai neprivalomus vienos ar daugiau
valstybių narių susitarimus su viena ar daugiau trečiųjų valstybių,
kurie yra teisiškai neprivalomi ir kuriuose nustatomos energijos tiekimo
arba energetikos infrastruktūros plėtojimo sąlygos, be kita ko,
paaiškinant Sąjungos teisę šiuo klausimu, arba tokių neprivalomų
dokumentų pakeitimus, įskaitant visus jų priedus. Jeigu teisiškai
neprivalomame dokumente ar pakeitime daroma aiški nuoroda į kitus
tekstus, valstybė narė turėtų turėti galimybę pateikti ir tuos kitus
tekstus;

(17)

	

šis sprendimas neturėtų būti taikomas tarpvyriausybiniams susitarimams
ir teisiškai neprivalomiems dokumentams, kurių visos nuostatos turi būti
pateiktos Komisijai pagal kitus Sąjungos aktus arba kurie yra susiję su
Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartimi
reglamentuojamais klausimais;

(18)

	

šiuo sprendimu neturėtų būti sukuriamos pareigos įmonių susitarimų
atžvilgiu. Tačiau valstybės narės turėtų galėti savanoriškai pranešti
Komisijai apie susitarimus, kurie aiškiai nurodomi tarpvyriausybiniuose
susitarimuose arba teisiškai neprivalomuose dokumentuose;

(19)

	

siekdama stiprinti koordinavimą ir didinti skaidrumą tarp valstybių
narių ir tokiu būdu sustiprinti jų derybines galias trečiųjų valstybių
atžvilgiu, Komisija turėtų suteikti galimybę visoms kitoms valstybėms
narėms saugiu elektroniniu būdu susipažinti su jos gaunama informacija
apie tarpvyriausybinius susitarimus. Komisija turėtų paisyti valstybių
narių prašymų užtikrinti jai pateiktos informacijos konfidencialumą.
Tačiau prašymai laikytis konfidencialumo neturėtų apriboti pačios
Komisijos prieigos prie konfidencialios informacijos, nes Komisijai
reikia turėti išsamios informacijos, kad ji galėtų atlikti vertinimus.
Komisija turėtų būti atsakinga už tai, kad būtų užtikrintas
konfidencialumo nuostatos taikymas. Prašymais laikytis konfidencialumo
neturi būti ribojama teisė susipažinti su dokumentais, numatyta Europos
Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 1049/2001 (4)
<#ntr4-L_2017099LT.01000101-E0004>;

(20)

	

jei valstybė narė mano, kad tarpvyriausybinis susitarimas yra
konfidencialus, ji turėtų pateikti Komisijai jo santrauką, kurioje
pateikiamas jo dalykas, tikslas, taikymo sritis, trukmė, šalys ir
informacija apie jo pagrindines nuostatas, kad su ta santrauka galėtų
susipažinti kitos valstybės narės;

(21)

	

nuolatinis keitimasis informacija apie tarpvyriausybinius susitarimus
Sąjungos lygmeniu turėtų padėti išvystyti geriausią praktiką. Remdamasi
ta geriausia praktika Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis
narėmis, ir, atitinkamais atvejais, bendradarbiaudama su Europos išorės
santykių tarnyba Sąjungos išorės politikos klausimais, turėtų parengti
neprivalomas standartines nuostatas, kurios turėtų būti naudojamos
tarpvyriausybinių valstybių narių ir trečiųjų valstybių susitarimuose,
taip pat gaires, įskaitant nuostatų, kurios neatitinka Sąjungos teisės
ir todėl neturėtų būti taikomos, pavyzdžių sąrašą. Tokiomis
standartinėmis nuostatomis turėtų būti siekiama išvengti prieštaravimų
tarp tarpvyriausybinių susitarimų ir prieštaravimų Sąjungos teisei, visų
pirma energijos vidaus rinkos taisyklėms ir Sąjungos konkurencijos
teisės nuostatoms, taip pat prieštaravimų Sąjungos sudarytiems
tarptautiniams susitarimams. Kompetentingos institucijos tokias
standartines nuostatas ar gaires turėtų naudoti kaip atskaitos priemonę
ir tokiu būdu būtų padidintas skaidrumas ir užtikrintas suderinamumas su
Sąjungos teise. Tokių standartinių nuostatų naudojimas turėtų būti
neprivalomas, ir turėtų būti numatyta galimybė pritaikyti jų turinį
pagal konkrečias aplinkybes;

(22)

	

jei daugiau žinotų apie esamus ir naujus tarpvyriausybinius susitarimus,
valstybės narės, taip pat jos ir Komisija galėtų užtikrinti didesnį
skaidrumą ir geriau tarpusavyje koordinuoti energetikos srities
veiksmus. Toks geresnis koordinavimas turėtų padėti valstybėms narėms
visapusiškai pasinaudoti privalumais, susijusiais su politine ir
ekonomine Sąjungos įtaka, ir suteikti galimybę Komisijai siūlyti su
tarpvyriausybiniais susitarimais susijusių problemų sprendimus;

(23)

	

Komisija turėtų sudaryti palankesnes valstybių narių veiksmų
koordinavimo sąlygas ir skatinti tokį koordinavimą, kad būtų
sustiprintas bendras strateginis Sąjungos vaidmuo energetikos srityje
pasitelkus tinkamai apibrėžtą ir veiksmingą suderintą požiūrį į gamybos,
tranzito ir vartojimo valstybes;

(24)

	

kadangi šio sprendimo tikslo, t. y. užtikrinti, kad valstybės narės ir
Komisija keistųsi informacija apie tarpvyriausybinius energetikos
susitarimus, valstybės narės pačios negali deramai pasiekti ir kadangi
dėl šio sprendimo poveikio to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos
lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto
subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti atitinkamas priemones.
Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo sprendimu
neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

(25)

	

šio sprendimo nuostatomis neturėtų būti trukdoma taikyti Sąjungos
taisyklių dėl įsipareigojimų nevykdymo, valstybės pagalbos ir
konkurencijos. Komisija, vadovaudamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos
veikimo (toliau – SESV) 258 straipsniu, turi teisę pradėti
įsipareigojimų nevykdymo nagrinėjimo procedūrą, jei ji mano, kad
valstybė narė neįvykdė įsipareigojimų pagal SESV;

(26)

	

Komisija turėtų įvertinti, ar šis sprendimas pakankamai ir veiksmingai
padeda užtikrinti tarpvyriausybinių susitarimų atitiktį Sąjungos teisei
ir aukštą valstybių narių veiksmų, susijusių su tarpvyriausybiniais
energetikos susitarimais, koordinavimo lygį;

(27)

	

todėl Sprendimas Nr. 994/2012/ES turėtų būti panaikintas,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Dalykas ir taikymo sritis

1.   Siekiant užtikrinti energijos vidaus rinkos veikimą ir padidinti
energijos tiekimo saugumą Sąjungoje, šiuo sprendimu nustatomas valstybių
narių ir Komisijos keitimosi informacija apie 2 straipsnyje apibrėžtus
tarpvyriausybinius energetikos susitarimus mechanizmas.

2.   Šis sprendimas netaikomas tarpvyriausybiniams susitarimams, kuriems
visiems pagal Sąjungos teisę jau taikomos kitos specialios pranešimo
procedūros.

2 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šiame sprendime vartojamų terminų apibrėžtys:

1)   tarpvyriausybinis susitarimas– teisiškai privalomas
(neatsižvelgiant į tai, koks yra jo oficialus pavadinimas) vienos ar
daugiau valstybių narių susitarimas su viena ar daugiau trečiųjų
valstybių arba vienos ar daugiau valstybių narių susitarimas su
tarptautine organizacija, kuris yra susijęs su:

a)

	

energijos pirkimu, prekyba energija, energijos pardavimu, tranzitu,
saugojimu bent vienoje valstybėje narėje ar energijos tiekimu į bent
vieną valstybę narę, arba

b)

	

energetikos infrastruktūros, kuri turi fizinę jungtį su bent viena
valstybe nare, statyba ar eksploatavimu;

tačiau kai toks teisiškai privalomas susitarimas apima ir kitus
klausimus, išskyrus nurodytuosius a ir b punktuose, laikoma, kad
tarpvyriausybinį susitarimą sudaro tik su tais punktais susijusios
nuostatos ir bendrosios nuostatos, taikomos toms su energetikos
klausimais susijusioms nuostatoms;

2)   esamas tarpvyriausybinis susitarimas– tarpvyriausybinis
susitarimas, kuris yra įsigaliojęs arba laikinai taikomas 2017 m.
gegužės 2 d.;

3)   teisiškai neprivalomas dokumentas– vienos ar daugiau valstybių
narių susitarimas su viena ar daugiau trečiųjų valstybių, kuris nėra
teisiškai privalomas, kaip antai susitarimo memorandumas, bendra
deklaracija, bendra ministrų deklaracija, bendri veiksmai arba bendras
elgesio kodeksas, ir kuriame nustatomos energijos tiekimo sąlygos, kaip
antai, kiekis ir kainos, arba energetikos infrastruktūros plėtros sąlygos;

4)   esamas teisiškai neprivalomas dokumentas– teisiškai neprivalomas
dokumentas, kuris yra pasirašytas arba dėl kurio yra kitaip susitarta
anksčiau nei 2017 m. gegužės 2 d.

3 straipsnis

Pareiga pranešti apie tarpvyriausybinius susitarimus

1.   Kai valstybė narė ketina pradėti derybas su trečiąja valstybe arba
tarptautine organizacija dėl tarpvyriausybinio susitarimo pakeitimo arba
naujo tarpvyriausybinio susitarimo sudarymo, ji apie savo ketinimą kuo
anksčiau iki numatomos derybų pradžios raštu praneša Komisijai.

Atitinkama valstybė narė turi reguliariai pranešti Komisijai apie derybų
eigą. Laikantis 8 straipsnio, Komisijai teikiamoje informacijoje
nurodoma, dėl kokių nuostatų deramasi ir kokie yra derybų tikslai.

2.   Kai tik šalys susitaria dėl visų pagrindinių tarpvyriausybinio
susitarimo, susijusio su dujomis ar nafta, arba tarpvyriausybinio
susitarimo, susijusio su dujomis ar nafta, pakeitimo projekto nuostatų,
bet prieš oficialiai užbaigiant derybas, atitinkama valstybė narė
pateikia Komisijai susitarimo ar pakeitimo projektą, įskaitant visus jo
priedus, kad pagal 5 straipsnį būtų galima atlikti ex ante vertinimą.

Kai tame susitarimo arba pakeitimo projekte daroma aiški nuoroda į kitus
tekstus, atitinkama valstybė narė pateikia ir tuos kitus tekstus tiek,
kiek juose yra nuostatų, susijusių su dujų ar naftos pirkimu, prekyba
dujomis ar nafta, dujų ar naftos pardavimu, tranzitu, saugojimu bent
vienoje valstybėje narėje arba dujų ar naftos tiekimu į bent vieną
valstybę narę arba dujų ar naftos infrastruktūros, kuri turi fizinę
jungtį su bent viena valstybe nare, statyba ar eksploatavimu.

3.   Kai valstybė narė veda derybas dėl tarpvyriausybinio susitarimo ar
pakeitimo, susijusio su elektros energija, ir remdamasi savo vertinimu
negalėjo padaryti tvirtos išvados dėl tarpvyriausybinio susitarimo ar
pakeitimo, dėl kurio deramasi, suderinamumo su Sąjungos teise, ji
pateikia Komisijai susitarimo arba pakeitimo projektą, įskaitant visus
jo priedus, kad būtų atliktas ex ante vertinimas pagal 5 straipsnį, kai
tik šalys susitaria dėl visų pagrindinių to projekto nuostatų, tačiau
tai padaro prieš oficialiai užbaigiant derybas.

4.   Valstybės narės tarpvyriausybinių susitarimų ar pakeitimų,
susijusių su elektros energija, tikslais gali taikyti 2 dalies pirmą ir
antrą pastraipas.

5.   Ratifikavusi tarpvyriausybinį susitarimą arba tarpvyriausybinio
susitarimo pakeitimą, atitinkama valstybė narė tarpvyriausybinį
susitarimą arba pakeitimą, įskaitant visus jo priedus, pateikia
Komisijai. Kai Komisija pateikė nuomonę pagal 5 straipsnio 2 dalį, o
atitinkama valstybė narė nukrypo nuo Komisijos nuomonės, ta valstybė
narė turėtų nedelsdama Komisijai raštu paaiškinti priežastis, kuriomis
grindžiamas jos sprendimas.

Kai ratifikuotame tarpvyriausybiniame susitarime arba tarpvyriausybinio
susitarimo pakeitime daroma aiški nuoroda į kitus tekstus, atitinkama
valstybė narė pateikia ir tuos kitus tekstus tiek, kiek juose yra
nuostatų, susijusių su energijos pirkimu, prekyba energija, energijos
pardavimu, tranzitu, saugojimu bent vienoje valstybėje narėje ar
energijos tiekimu į bent vieną valstybę narę arba energetikos
infrastruktūros, kuri turi fizinę jungtį su bent viena valstybe nare,
statyba ar eksploatavimu.

6.   Pareiga pranešti Komisijai pagal 2, 3 ir 5 dalis netaikoma įmonių
susitarimams.

Kai valstybė narė abejoja, ar susitarimas yra tarpvyriausybinis
susitarimas, taigi, ar apie jį reikia pranešti pagal šį straipsnį ir
6 straipsnį, valstybė narė nedelsdama konsultuojasi su Komisija.

7.   Visi pranešimai pagal šio straipsnio 1–5 dalis ir 6 straipsnio 1 ir
2 dalis teikiami per Komisijos internetinę taikomąją programą. 5
straipsnio 1 ir 2 dalyse bei 6 straipsnio 3 dalyje nurodyti laikotarpiai
pradedami skaičiuoti nuo dienos, kurią visa pranešimo byla buvo
įregistruota programoje.

4 straipsnis

Komisijos teikiama pagalba

1.   Kai valstybė narė praneša Komisijai apie derybas pagal 3 straipsnio
1 dalį, Komisijos tarnybos gali ją konsultuoti, kaip išvengti
tarpvyriausybinio susitarimo arba tarpvyriausybinio susitarimo
pakeitimo, dėl kurio deramasi, nesuderinamumo su Sąjungos teise. Tokios
konsultacijos gali apimti atitinkamas neprivalomas standartines
nuostatas ir gaires, kurias Komisija, konsultuodamasi su valstybėmis
narėmis, rengia pagal 9 straipsnio 2 dalį.

Komisijos tarnybos taip pat gali atkreipti atitinkamos valstybės narės
dėmesį į susijusius Sąjungos energetikos politikos tikslus, be kita ko,
dėl energetikos sąjungos.

Ta valstybė narė taip pat gali paprašyti Komisijos pagalbos tose derybose.

2.   Atitinkamos valstybės narės prašymu Komisija derybose gali
dalyvauti kaip stebėtoja. Kai Komisija mano, kad tai yra būtina, ji gali
prašyti, kad jai būtų leista dalyvauti derybose kaip stebėtojai.
Komisijos dalyvavimui taikoma atitinkamos valstybės narės raštiško
sutikimo sąlyga.

3.   Kai Komisija dalyvauja derybose kaip stebėtoja, ji gali konsultuoti
atitinkamą valstybę narę, kaip išvengti tarpvyriausybinio susitarimo ar
pakeitimo, dėl kurio deramasi, nesuderinamumo su Sąjungos teise.

5 straipsnis

Komisijos atliekamas vertinimas

1.   Komisija per penkias savaites nuo pranešimo apie visą
tarpvyriausybinio susitarimo ar pakeitimo projektą, įskaitant visus jo
priedus, pateikimo pagal 3 straipsnio 2 dalį dienos praneša atitinkamai
valstybei narei apie abejones, kurių jai galėjo kilti dėl
tarpvyriausybinio susitarimo projekto ar pakeitimo nesuderinamumo su
Sąjungos teise. Jei Komisija per tą laikotarpį atsakymo nepateikia,
laikoma, kad ji tokių abejonių neturi.

2.   Kai Komisija pagal 1 dalį praneša atitinkamai valstybei narei, kad
jai kilo abejonių, ji pateikia savo nuomonę atitinkamai valstybei narei
dėl tarpvyriausybinio susitarimo ar pakeitimo projekto nesuderinamumo su
Sąjungos teise, visų pirma su energijos vidaus rinkos taisyklėmis ir
Sąjungos konkurencijos teisės nuostatomis, per 12 savaičių nuo 1 dalyje
nurodytos pranešimo pateikimo dienos. Jei Komisija per tą laikotarpį
nuomonės nepateikia, laikoma, kad ji nepareiškia prieštaravimų.

3.   Atitinkamai valstybei narei pritarus, 1 ir 2 dalyse nurodyti
laikotarpiai gali būti pratęsti. 1 ir 2 dalyse nurodyti laikotarpiai
sutrumpinami susitarus su Komisija, jei aplinkybės tai pateisina,
siekiant užtikrinti, kad derybos būtų baigtos laiku.

4.   Valstybė narė nepasirašo, neratifikuoja tarpvyriausybinio
susitarimo arba pakeitimo projekto ir dėl jo nesusitaria, kol Komisija
pagal 1 dalį jos neinformuoja apie savo abejones, arba, kai taikoma, kol
nepateikia savo nuomonės pagal 2 dalį, arba, jei Komisija nepateikia
atsakymo arba nuomonės, kol nepraeina 1 dalyje arba, kai taikoma,
2 dalyje nurodyti laikotarpiai.

Prieš pasirašydama, ratifikuodama tarpvyriausybinį susitarimą ar
pakeitimą arba dėl jų susitardama, atitinkama valstybė narė kuo labiau
atsižvelgia į 2 dalyje nurodytą Komisijos nuomonę.

6 straipsnis

Pareiga pranešti apie esamus tarpvyriausybinius susitarimus ir naujus
tarpvyriausybinius susitarimus, susijusius su elektros energija, ir
Komisijos atliekamas tų susitarimų vertinimas

1.   Ne vėliau kaip 2017 m. rugpjūčio 3 d. valstybės narės praneša
Komisijai apie visus esamus tarpvyriausybinius susitarimus, įskaitant
visus jų priedus ir pakeitimus.

Kai esamame tarpvyriausybiniame susitarime daroma aiški nuoroda į kitus
tekstus, atitinkama valstybė narė pateikia ir tuos kitus tekstus tiek,
kiek juose yra nuostatų, susijusių su energijos pirkimu, prekyba
energija, energijos pardavimu, tranzitu, saugojimu bent vienoje
valstybėje narėje ar energijos tiekimu į bent vieną valstybę narę arba
energetikos infrastruktūros, kuri turi fizinę jungtį su bent viena
valstybe nare, statyba ar eksploatavimu.

Šioje dalyje nustatyta pareiga pranešti Komisijai netaikoma įmonių
susitarimams.

2.   Laikoma, kad apie esamus tarpvyriausybinius susitarimus, apie
kuriuos Komisijai pranešta 2017 m. gegužės 2 d. pagal Sprendimo Nr.
994/2012/ES 3 straipsnio 1 ar 5 dalį arba Europos Parlamento ir Tarybos
reglamento (ES) Nr. 994/2010 (5) <#ntr5-L_2017099LT.01000101-E0005> 13
straipsnio 6 dalies a punktą, buvo pranešta šio straipsnio 1 dalies
tikslais, su sąlyga, kad tas pranešimas atitinka tos dalies reikalavimus.

3.   Komisija įvertina tarpvyriausybinius susitarimus, apie kuriuos
pranešta pagal šio straipsnio 1 arba 2 dalį, taip pat tarpvyriausybinius
susitarimus, susijusius su elektros energija, apie kuriuos pranešta
pagal 3 straipsnio 5 dalį. Kai atlikus pirmąjį vertinimą Komisijai kyla
abejonių dėl tų susitarimų suderinamumo su Sąjungos teise, visų pirma su
energijos vidaus rinkos taisyklėmis ir Sąjungos konkurencijos teisės
nuostatomis, ji per devynis mėnesius nuo pranešimo apie tuos susitarimus
pateikimo dienos apie tai informuoja atitinkamas valstybes nares.

7 straipsnis

Pranešimas apie teisiškai neprivalomus dokumentus

1.   Prieš priimdamos arba priėmusios teisiškai neprivalomą dokumentą
arba teisiškai neprivalomo dokumento pakeitimą, valstybės narės gali
apie tą dokumentą arba tą pakeitimą, įskaitant visus jų priedus,
pranešti Komisijai.

2.   Valstybės narės taip pat gali pranešti Komisijai apie esamus
teisiškai neprivalomus dokumentus, įskaitant visus jų priedus ir pakeitimus.

3.   Kai teisiškai neprivalomame dokumente arba teisiškai neprivalomo
dokumento pakeitime daroma aiški nuoroda į kitus tekstus, atitinkama
valstybė narė gali pranešti ir apie tuos kitus tekstus tiek, kiek juose
yra nuostatų, kuriomis nustatomos energijos tiekimo sąlygos, kaip antai
kiekis ir kainos, arba energetikos infrastruktūros plėtros sąlygos.

8 straipsnis

Skaidrumas ir konfidencialumas

1.   Teikdama informaciją Komisijai pagal 3 straipsnio 1–5 dalis, 6
straipsnio 1 dalį ir 7 straipsnį, valstybė narė gali nurodyti, ar kuri
nors informacijos dalis – komercinė ar kita informacija, kurią
atskleidus būtų padaryta žala susijusių šalių veiklai, – turi būti
laikoma konfidencialia ir ar pateikta informacija gali būti dalijamasi
su kitomis valstybėmis narėmis.

Valstybė narė nurodo tokią informaciją apie 6 straipsnio 2 dalyje
nurodytus esamus susitarimus ne vėliau kaip 2017 m. rugpjūčio 3 d.

2.   Kai valstybė narė pagal 1 dalį nenurodė, kad informacija yra
konfidenciali, Komisija saugia elektronine forma paskelbia tą
informaciją visoms kitoms valstybėms narėms.

3.   Kai valstybė narė pagal 1 dalį nurodė, kad esamas tarpvyriausybinis
susitarimas, jo pakeitimas arba naujas tarpvyriausybinis susitarimas yra
konfidencialūs, ta valstybė narė pateikia pateiktos informacijos santrauką.

Toje santraukoje nurodoma bent ši informacija apie tarpvyriausybinį
susitarimą arba pakeitimą:

a)

	

jo dalykas;

b)

	

jo tikslas ir taikymo sritis;

c)

	

jo trukmė;

d)

	

jo šalys;

e)

	

informacija apie jo pagrindines nuostatas.

Ši dalis netaikoma informacijai, teikiamai pagal 3 straipsnio 1–4 dalis.

4.   Komisija sudaro galimybę visoms kitoms valstybėms narėms
elektroniniu būdu susipažinti su 3 dalyje nurodytomis santraukomis.

5.   Prašymai laikyti informaciją konfidencialia pagal šį straipsnį
neriboja pačios Komisijos prieigos prie konfidencialios informacijos.
Komisija užtikrina, kad prieiga prie konfidencialios informacijos būtų
suteikiama tik Komisijos tarnyboms, kurioms neabejotinai būtina
susipažinti su turima informacija. Komisijos atstovai neskelbtiną
informaciją apie derybas, susijusią su tarpvyriausybiniais susitarimais,
gautą tokių derybų metu, tvarko pagal 3 ir 4 straipsnius laikydamiesi
tinkamos konfidencialumo tvarkos.

9 straipsnis

Valstybių narių veiksmų koordinavimas

1.   Komisija sudaro palankias valstybių narių veiksmų koordinavimo
sąlygas ir jį skatina, kad būtų galima:

a)

	

peržiūrėti pokyčius, susijusius su tarpvyriausybiniais susitarimais, ir
siekti Sąjungos išorės santykių energetikos srityje su gamybos, tranzito
ir vartojimo valstybėmis nuoseklumo ir darnos;

b)

	

nustatyti bendras problemas, susijusias su tarpvyriausybiniais
susitarimais, ir apsvarstyti, kokių tinkamų veiksmų būtų galima imtis
toms problemoms spręsti, bei, atitinkamais atvejais, pasiūlyti gairių ir
sprendimų;

c)

	

kai tinkama, padėti rengti daugiašalius tarpvyriausybinius susitarimus,
kurie apima kelias valstybes nares ar visą Sąjungą.

2.   Ne vėliau kaip 2018 m. gegužės 3 d. Komisija, remdamasi geriausia
praktika ir konsultuodamasi su valstybėmis narėmis, parengia
neprivalomas standartines nuostatas ir gaires, įskaitant nuostatų,
kurios neatitinka Sąjungos teisės ir todėl neturėtų būti taikomos,
pavyzdžių sąrašą. Tokios neprivalomos standartinės nuostatos ir gairės,
jeigu būtų tinkamai taikomos, labai pagerintų būsimų tarpvyriausybinių
susitarimų atitiktį Sąjungos teisei.

10 straipsnis

Ataskaitų teikimas ir peržiūra

1.   Ne vėliau kaip 2020 m. sausio 1 d. Komisija pateikia Europos
Parlamentui, Tarybai, Europos ekonominių ir socialinių reikalų komitetui
bei Regionų komitetui šio sprendimo taikymo ataskaitą.

2.   Ataskaitoje visų pirma įvertinama, kiek šiuo sprendimu skatinama
tarpvyriausybinių susitarimų atitiktis Sąjungos teisei, be kita ko,
elektros energijos srityje, ir aukšto lygio valstybių narių veiksmų,
susijusių su tarpvyriausybiniais susitarimais, koordinavimas. Joje taip
pat įvertinamas šio sprendimo poveikis valstybių narių deryboms su
trečiosiomis valstybėmis ir tai, ar šio sprendimo taikymo sritis bei
jame nustatyta tvarka yra tinkamos. Kartu su ataskaita prireikus
pateikiamas pasiūlymas dėl šio sprendimo peržiūros.

11 straipsnis

Panaikinimas

Sprendimas Nr. 994/2012/ES panaikinamas nuo 2017 m. gegužės 2 d.

12 straipsnis

Įsigaliojimas

Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje.

13 straipsnis

Adresatai

Šis sprendimas skirtas valstybėms narėms.

Priimta Strasbūre 2017 m. balandžio 5 d.

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

A. TAJANI

Tarybos vardu

Pirmininkas

I. BORG

------------------------------------------------------------------------

(1) <#ntc1-L_2017099LT.01000101-E0001>  OL C 487, 2016 12 28, p. 81
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:C:2016:487:TOC>.

(2) <#ntc2-L_2017099LT.01000101-E0002>  2017 m. kovo 2 d. Europos
Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2017 m.
kovo 21 d. Tarybos sprendimas.

(3) <#ntc3-L_2017099LT.01000101-E0003>  2012 m. spalio 25 d. Europos
Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 994/2012/ES, kuriuo nustatomas
keitimosi informacija apie tarpvyriausybinius valstybių narių ir
trečiųjų šalių energetikos susitarimus mechanizmas (OL L 299, 2012 10
27, p. 13
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2012:299:TOC>).

(4) <#ntc4-L_2017099LT.01000101-E0004>  2001 m. gegužės 30 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės
visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos
dokumentais (OL L 145, 2001 5 31, p. 43
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2001:145:TOC>).

(5) <#ntc5-L_2017099LT.01000101-E0005>  2010 m. spalio 20 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 994/2010 dėl dujų tiekimo
saugumo užtikrinimo priemonių, kuriuo panaikinama Tarybos
direktyva 2004/67/EB (OL L 295, 2010 11 12, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2010:295:TOC>).

------------------------------------------------------------------------
