13.10.2017   

	

LT

	

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

	

C 345/138

------------------------------------------------------------------------

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonė dėl

Pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl teisės
į privatų gyvenimą ir asmens duomenų apsaugos elektroninių ryšių
sektoriuje, kuriuo panaikinama Direktyva 2002/58/EB (Reglamentas dėl
privatumo ir elektroninių ryšių)

[COM(2017) 10 final – 2017/0003 (COD)]

(2017/C 345/23)

Pranešėja:

	

Laure BATUT

Prašymas pateikti nuomonę

	

Europos Parlamentas, 2017 2 16

Europos Sąjungos Taryba, 2017 3 9

Teisinis pagrindas

	

Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 16 ir 114 straipsniai

 

	

 

Atsakingas skyrius

	

Transporto, energetikos, infrastruktūros ir informacinės visuomenės skyrius

Priimta skyriuje

	

2017 6 14

Priimta plenarinėje sesijoje

	

2017 7 5

Plenarinė sesija Nr.

	

527

Balsavimo rezultatai

(už/prieš/susilaikė)

	

155/0/5

1.   Išvados ir rekomendacijos

	

1.1.

	

EESRK labai apgailestauja, kad dėl šių dokumentų dėl privatumo apsaugos
dubliavimosi, jų apimties ir painumo, dėl to, kad tenka nuolat nuo vieno
teksto grįžti prie kito, retas kuris gali juos suprasti ir įgyvendinti,
o jų pridėtinė vertė nėra suprantama piliečiams ir jos pasigendama
visame reglamento projekte. Komitetas rekomenduoja internete paskelbti
glaustą brošiūrą, kurioje šie dokumentai būtų pristatyti visuomenei ir
būtų suprantami visiems.

	

1.2.

	

EESRK pabrėžia, kad tarp poveikio vertinime pasiūlytų galimybių Komisija
pasirinko tą, kuria „šiek tiek sugriežtinamos“ privatumo taisyklės. Ar
taip siekiama užtikrinti pusiausvyrą su pramonės interesais? Komisija
aiškiai nenurodo, kokie „smarkaus“ privatumo taisyklių sugriežtinimo
elementai galėtų pakenkti pramonės interesams. Tokia pozicija gali
sumenkinti dokumento svarbą nuo pat jo parengimo.

	

1.3.

	

EESRK rekomenduoja Komisijai:

1.

	

nuo šiol laikytis nuostatos, kad viskas gali tapti duomenimis, būti
susiję su elektroniniais ryšiais ir turėti pasekmių fizinių ir juridinių
asmenų privatumui;

2.

	

paaiškinti, kaip pasiūlyme taikoma ES pagrindinių teisių chartija ir
laikomasi žmogaus teisių (5, 8 ir 11 straipsniai), taip pat nurodyti
apribojimų, kuriuos būtų galima numatyti nacionalinėje teisėje (26
konstatuojamoji dalis), galimybes;

3.

	

peržiūrėti pasiūlymo 5 ir 6 straipsnius. Elektroninius ryšius
užtikrinantis interneto ryšys ir judrusis telefono ryšys yra visuotinės
svarbos paslaugos, kurios turi būti prieinamos visiems, užtikrinamos ir
teikiamos už prieinamą kainą, kad vartotojai, norintys jomis
pasinaudoti, nebūtų priversti sutikti su teikėjo arba operatoriaus
reikalavimu leisti tvarkyti jų duomenis. Todėl reikia numatyti
reikalavimą visada pasiūlyti naudotojui suprantama informacija
grindžiamo atsisakymo galimybę (slapukai, „sekimo sistema“ ir pan.);

4.

	

aiškiai nustatyti, kad lex specialis, pasiūlytame siekiant papildyti
Bendrąjį duomenų apsaugos reglamentą, būtų laikomasi bendrųjų minėto
dokumento principų ir kad juo nebūtų sumažinta minėtame reglamente
nustatyta apsauga, taip pat kad bet kokiam duomenų tvarkymui, įskaitant
interneto svetainės lankomumo apskaičiavimo (angl. web audience
measuring), būtų taikomi Bendrojo duomenų apsaugos reglamento principai
(8 straipsnis);

5.

	

užtikrinti piliečiams ir įmonėms stabilią reguliavimo aplinką ir šiuo
tikslu patikslinti reglamentą ir įgyvendinimo priemonių turinį siekiant
išvengti pernelyg daug deleguotųjų aktų;

6.

	

parengti strategiją, kuri visiems vartotojams parodytų, kad Sąjungoje ir
toliau gerbiamos žmogaus teisės ir kad jos siekis – užtikrinti, kad
žmonių privatus gyvenimas būtų apsaugomas ne tik elektroninių ryšių
operatorių, bet virštinklinėmis paslaugomis (angl. OTT – Over-The-Top);

7.

	

vengti, kad sveikatos sritis būtų didelė spraga, atverianti galimybę
elektroninių ryšių srityje naudoti privataus gyvenimo ir asmens duomenis
komerciniais tikslais;

8.

	

atkreipti dėmesį į bendro vartojimo ekonomiką, duomenų perdavimą ir
naudojimą elektroninių ryšių priemonėmis per platformas, dažnai esančias
ne ES teritorijoje;

9.

	

atsižvelgti į daiktų internetą, kuris yra labai invazinio pobūdžio ir
gali paskatinti privatumo pažeidimus perduodant duomenis elektroninių
ryšių priemonėmis;

10.

	

atsižvelgti į tai, kas vyksta perdavus duomenis, ir užtikrinti žmonių
saugomų duomenų apsaugą, nes dauguma jų yra asmeniški (nepriklausomai
nuo sąsajos, įskaitant debesijos kompiuteriją);

11.

	

patikslinti duomenų perdavimo apsaugą užtikrinant įrenginių tarpusavio
ryšį (M2M) ir šiam klausimui skirti ne tik konstatuojamąją dalį (12),
bet ir visą straipsnį;

12.

	

sukurti visiems prieinamą ir suprantamą Europos portalą (Teisingumo GD),
kuriame būtų galima susipažinti su Europos ir nacionaliniais
dokumentais, teisių gynimo priemonėmis, teismų praktika (pvz.,
paaiškinančia 25 konstatuojamąją dalį ir 12 bei 13 straipsnius) siekiant
padėti piliečiams orientuotis dokumentų gausybėje ir naudotis savo teisėmis;

13.

	

suteikti priežiūros institucijoms (Europos duomenų apsaugos priežiūros
pareigūnui, nacionalinėms valdžios institucijoms) priemonių vykdyti savo
užduotis;

14.

	

sudaryti galimybę vartotojams Europos lygmeniu pateikti grupės ieškinį
savo teisėms apginti, priimant naują direktyvą, kuria užtikrinama
daugiau nei rekomendacija C(2013)401&3539 (1)
<#ntr1-C_2017345LT.01013801-E0001>.

2.   Teisinis pagrindas

	

2.1.

	

Nuo Direktyvų 95/46 ir 2002/58/EB (2) <#ntr2-C_2017345LT.01013801-E0002>
dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių
sektoriuje įsigaliojimo elektroninių ryšių tinklai labai pasikeitė.

	

2.2.

	

2016 m. priimtas Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas [Reglamentas
(ES) 2016/679] tapo veiksmų pagrindu ir jame nustatyti pagrindiniai
principai, įskaitant susijusius su teisminiais ir teistumo duomenis.
Pagal šį reglamentą asmens duomenys gali būti renkami tik laikantis
griežtų sąlygų siekiant teisėto tikslo ir užtikrinant konfidencialumą
(Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas, 5 straipsnis).

	

2.2.1.

	

2016 m. spalio mėn. Komisija pateikė pasiūlymą dėl direktyvos; ja
nustatomas Europos elektroninių ryšių kodeksas (3)
<#ntr3-C_2017345LT.01013801-E0003> (300 puslapių), kuris dar nepriimtas,
tačiau Komisija vartoja kai kuriuos jame apibrėžtus terminus, kurių nėra
nei Bendrajame duomenų apsaugos reglamente, nei nagrinėjamame dokumente.

	

2.2.2.

	

Dviejuose 2017 m. sausio mėn. pasiūlymuose, remiantis Bendruoju duomenų
apsaugos reglamentu, patikslinami kai kurie aspektai: tai reglamentas
dėl asmenų apsaugos Sąjungos institucijoms, įstaigoms, tarnyboms ir
agentūroms tvarkant asmens duomenis [COM(2017) 8 final] (EESRK
pranešėjas Jorge Pegado Liz) ir nagrinėjamas dokumentas [COM(2017) 10
final] dėl teisės į privatų gyvenimą ir asmens duomenų apsaugos.

	

2.3.

	

Trys pirmiau nurodyti dokumentai bus pradėti taikyti tą pačią dieną,
t. y. 2018 m. gegužės 25 d., ir jais siekiama suderinti teises ir
kontrolės procedūras.

	

2.4.

	

Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad siekiant sudaryti palankesnes
sąlygas šiems veiksmams buvo nuspręsta privatumo apsaugos srityje
priimti reglamentą, o ne direktyvą.

3.   Įžanga

	

3.1.

	

Pilietinė visuomenė nori žinoti, ar šiuo metu besikuriančiame visiškai
skaitmeniniame pasaulyje Sąjunga suteikia pridėtinę vertę, užtikrinančią
erdvę, kurioje nereikėtų baimintis dėl visiško privatumo.

	

3.2.

	

Kadangi duomenys generuojami nuolat, naudotojai atsekami ir
identifikuojami visur. Susirūpinimą kelia dažniausiai už Europos ribų
esantys duomenų tvarkymo centrai.

	

3.3.

	

Dideli duomenų kiekiai tapo „pinigais“; juos protingai tvarkant galima
„profiliuoti“ fizinius ir juridinius asmenis, įtraukti jų duomenis
į prekybą, uždirbti pinigų dažnai naudotojams net nežinant.

	

3.4.

	

Duomenų tvarkymo sektoriuje atsirado naujų dalyvių, kurie yra ne
interneto paslaugų teikėjai, todėl visų pirma turi būti peržiūrėti
atitinkami teisės aktai.

4.   Svarbiausios pasiūlymo nuostatos

	

4.1.

	

Šiuo dokumentu Komisija siekia užtikrinti vartotojų ir pramonės interesų
pusiausvyrą:

—

	

leidžia operatoriams naudoti duomenis suteikiant galutiniam paslaugų
gavėjui galimybę kontroliuoti aiškiu savo sutikimu;

—

	

reikalauja operatorių pranešti, kas bus daroma su šiais duomenimis;

—

	

pasirenka trečiąją poveikio vertinime nurodytą galimybę, pagal kurią
„šiek tiek sugriežtinamos“ privatumo taisyklės, o ne ketvirtąją, pagal
kurią siūloma „smarkiai“ sugriežtinti šias taisykles.

	

4.2.

	

Pasiūlymo tikslas – išplėtoti Bendrąjį duomenų apsaugos reglamentą,
kuris visuotinai taikomas, kaip ir asmens duomenų konfidencialumas ir
teisė reikalauti ištrinti duomenis, ir susijęs su svarbiu aspektu,
t. y. teise į privatų gyvenimą ir asmens duomenų apsauga elektroninių
ryšių srityje; jame siūloma nustatyti griežtesnes privatumo apsaugos
taisykles, taip pat koordinuotai vykdyti kontrolę ir taikyti sankcijas.

	

4.3.

	

Pasiūlyme nenustatytos konkrečios priemonės dėl „spragų“ paties
naudotojo pateiktuose asmens duomenyse, bet jau pradiniuose
straipsniuose (5 straipsnis) patvirtinamas elektroninių ryšių duomenų
konfidencialumo principas.

	

4.4.

	

Elektroninių ryšių teikėjai gali tvarkyti turinį:

—

	

teikdami paslaugą galutiniam paslaugų gavėjui, jei šis davė savo sutikimą;

—

	

jei susiję galutiniai paslaugų gavėjai davė savo sutikimą (6 straipsnio
3 dalis a ir b punktai).

	

4.5.

	

Gavėjams gavus elektroninių ryšių turinį jie privalo jį ištrinti arba
paversti duomenis anoniminiais.

	

4.6.

	

Pagal Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 4 straipsnio 11 dalį duomenų
subjekto sutikimas – tai bet koks laisva valia duotas, konkretus ir
nedviprasmiškas tinkamai informuoto duomenų subjekto valios išreiškimas
pareiškimu arba vienareikšmiais veiksmais, kuriais jis sutinka, kad būtų
tvarkomi su juo susiję asmens duomenys.

	

4.7.

	

Pasiūlyme išsaugotas aiškiai išreikšto sutikimo, apibrėžto Bendruoju
duomenų apsaugos reglamentu, reikalavimas, prievolę įrodyti paliekant
paslaugos teikėjams.

	

4.8.

	

Duomenys tvarkomi tik remiantis sutikimu. Duomenų valdytojas „turi
galėti įrodyti, kad duomenų subjektas davė sutikimą, kad būtų tvarkomi
jo asmens duomenys“ (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas,
7 straipsnio 1 dalis).

	

4.9.

	

Siekiant užtikrinti visuomenės interesus ar tikrinimo funkciją, ES arba
nacionalinėje teisėje būtų galima numatyti tam tikrų konfidencialumo
apribojimų (teisių ir pareigų).

	

4.10.

	

Fiziniai asmenys turi būti davę sutikimą būti įtrauktiems į viešai
prieinamas elektronines abonentų knygas ir turėti galimybę tikrinti ir
ištaisyti su jais susijusius duomenis (15 straipsnis).

	

4.11.

	

Prieštaravimo teisė leis visiems naudotojams užblokuoti teisę trečiajai
šaliai naudoti patikėtus duomenis (pavyzdžiui, prekybininkui) ir kas
kartą, kai siunčiama žinutė (16 straipsnis). Naujosios taisyklės leis
naudotojams geriau valdyti savo nuostačius (slapukai, identifikatoriai)
ir blokuoti neužsakytus pranešimus (brukalus, pranešimus, žinutes,
skambučius) nesant naudotojo sutikimo.

	

4.12.

	

Kalbant apie ryšio linijos nustatymą ir nepageidaujamų skambučių
blokavimą (12 ir 14 straipsniai), reglamente pabrėžiama, kad šias teises
turi ir juridiniai asmenys.

	

4.13.

	

Kontrolės sistemos struktūra atitinka Bendrąjį duomenų apsaugos
reglamentą (VI skyrius dėl priežiūros institucijų ir VII skyrius dėl
priežiūros institucijų bendradarbiavimo).

	

4.13.1.

	

Už asmens duomenų apsaugą atsakingos valstybės narės ir jų nacionalinės
valdžios institucijos turės užtikrinti, kad būtų laikomasi
konfidencialumo taisyklių. Kitos priežiūros institucijos, teikdamos
savitarpio pagalbą, galės pateikti prieštaravimus nacionalinėms
priežiūros institucijoms. Priežiūros institucijos bendradarbiauja su
pastarosiomis ir su Europos Komisija pagal nuoseklumo užtikrinimo
mechanizmą (Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas, 63 straipsnis).

	

4.13.2.

	

Europos duomenų apsaugos valdyba savo ruožtu įgaliota užtikrinti
nuoseklų nagrinėjamo reglamento taikymą (Bendrasis duomenų apsaugos
reglamentas, 68 ir 70 straipsniai).

Jos gali būti paprašyta paskelbti gaires, rekomendacijas ir geriausią
praktiką, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos taikyti šį reglamentą.

	

4.14.

	

Fiziniams ir juridiniams asmenims, kurie yra galutiniai paslaugų
gavėjai, numatytos teisių gynimo priemonės, kad jie galėtų apginti savo
teises jas pažeidus; jie galės gauti kompensaciją už patirtą žalą.

	

4.15.

	

Numatytos atgrasančios administracinės baudos: pažeidėjams jos gali
siekti iki 10 000 000 EUR, o įmonės atveju – iki 2 % jos ankstesnių
finansinių metų bendros metinės pasaulinės apyvartos (23 straipsnis);
valstybės narės nustato sankcijas tais atvejais, kai administracinė
bauda nėra nenumatyta ir apie tai praneša Komisijai.

	

4.16.

	

Naujasis dokumentas bus pradėtas taikyti 2018 m. gegužės 25 d.,
t. y. tuo pat metu kaip ir 2016 m. Bendrasis duomenų apsaugos
reglamentas, Reglamentas dėl asmenų apsaugos Sąjungos institucijoms,
įstaigoms, organams ir agentūroms tvarkant asmens duomenis ir Pasiūlymas
dėl direktyvos dėl Europos elektroninių ryšių kodekso (nauja redakcija)
[COM(2016) 590 final], jei jie bus priimti.

	

4.17.

	

Lex specialis, kuriuo įgyvendinamas Bendrasis duomenų apsaugos
reglamentas, taikymo sritis

—

	

Ratione jure: teisinis pagrindas

Reglamentas grindžiamas SESV 16 straipsniu (duomenų apsauga) ir
114 straipsniu (bendroji rinka), taip pat Pagrindinių teisių chartijos 7
ir 8 straipsniais. Šiuo reglamentu siekiama papildyti Bendrąjį duomenų
apsaugos reglamentą, visų pirma nuostatomis dėl duomenų, kurie gali būti
laikomi asmens duomenimis.

—

	

Ratione personae: dalyviai

Galutiniams paslaugų gavėjams, fiziniams ir juridiniams asmenims, kaip
jie apibrėžti Europos elektroninių ryšių kodekso projekte, tenka
susidurti su ryšių paslaugų teikėjais, įskaitant ne tik tradicinius
teikėjus, bet ir visų pirma naujus dalyvius, kurių siūlomomis naujomis
paslaugomis nesuteikiamos garantijos naudotojams. Dėl „apėjimo metodų“,
kuriais naudojamasi teikiant virštinklines paslaugas (angl. OTT –
Over-the-Top: sparčiosios žinutės, trumposios žinutės, IP telefonija,
daugybinės sąsajos ir t. t.), šioms paslaugoms šiuo metu netaikomi
galiojantys teisės aktai.

—

	

Ratione materiae: duomenys

Į pasiūlymą neįtraukta jokių nuostatų dėl duomenų saugojimo debesijos
kompiuterijoje ir valstybėms narėms paliekama teisė imtis veiksmų pagal
Bendrojo duomenų apsaugos reglamento 23 straipsnį (dėl prieštaravimo
teisės apribojimo) ir pagal Teisingumo Teismo praktiką (žr. aiškinamojo
memorandumo 1.3 dalį).

Naudotojas turės duoti savo sutikimą dėl sistemose sugeneruotų duomenų
ir metaduomenų (data, laikas, vieta ir t. t.) saugojimo, priešingu
atveju tokie duomenys turės būti paversti anonimine informacija arba
ištrinti.

—

	

Ratione loci: kur?

Įstaigos, tvarkančios duomenis valstybėse narėse, arba vienas iš jų
padalinių, esančių kurioje nors valstybėje narėje, bus laikomi
vadovaujančia priežiūros įstaiga, nacionalinės priežiūros institucijos
atliks savo vaidmenį, o Europos duomenų apsaugos priežiūros pareigūnas
(EDAPP) prižiūrės visą procesą.

	

4.18.

	

ES tikslai: bendroji skaitmeninė rinka

—

	

Vienas iš bendrosios skaitmeninės rinkos tikslų – sudaryti saugias
sąlygas teikti skaitmenines paslaugas ir įgyti naudotojų pasitikėjimą
siekiant, be kita ko, plėtoti elektroninę prekybą, inovacijas ir tuo pat
metu kurti darbo vietas ir skatinti augimą (aiškinamasis memorandumas,
1.1 dalis).-

—

	

Nagrinėjamu reglamento projektu taip pat siekiama suderinti teisės aktus
ir užtikrinti nuoseklumą tarp valstybių narių.

—

	

Kas trejus metus Komisija atliks šio reglamento įgyvendinimo vertinimą
ir pateiks jį Europos Parlamentui, Tarybai ir EESRK (28 straipsnis).

5.   Bendrosios pastabos

	

5.1.

	

Komitetas palankiai vertina tai, kad tuo pačiu metu visoje Europos
Sąjungoje įgyvendinamos suderintos taisykles, kuriomis siekiama
apsaugoti fizinių ir juridinių asmenų teises, susijusias su elektroninių
ryšių priemonėse naudojamais skaitmeniniais duomenimis.

	

5.1.1.

	

Komitetas teigiamai vertina ES atliekamą piliečių ir vartotojų teisių
gynėjos vaidmenį.

	

5.1.2.

	

Jis pabrėžia, kad, nors siekiama suderinimo, valstybės narės turi pačios
išaiškinti daug sąvokų, todėl reglamentas savotiškai virsta direktyva,
kuri suteikia daug erdvės manipuliuoti asmeniniais duomenimis. Visų
pirma sveikatos sektoriuje yra neribotos galimybės surinkti didžiulius
kiekius asmens duomenų.

	

5.1.3.

	

11 straipsnio 1 dalies, 13 straipsnio 2 dalies, 16 straipsnio 4 ir
5 dalių ir 24 straipsnio nuostatas veikiau būtų galima vertinti kaip
perkėlimo į nacionalinę teisę priemones, todėl jos būtų tinkamos
direktyvai, o ne reglamentui. Siekiant gerinti paslaugų kokybę, veiklos
vykdytojams suteikiama per daug laisvės (5 ir 6 straipsniai). Šio
reglamento turinys turėtų būti įtrauktas į pasiūlymą dėl direktyvos dėl
Europos elektroninių ryšių kodekso [COM(2016) 590 final].

	

5.1.4.

	

EESRK labai apgailestauja, kad dėl šių tekstų dubliavimosi, jų apimties
ir painumo retas kuris gali juos suprasti. Tenka nuolat iš vieno teksto
grįžti į kitą. Be to, jų pridėtinė vertė nėra akivaizdi piliečiams. Tai,
kad pasiūlymo tekstas sunkiai skaitomas ir labai sudėtingas,
prieštarauja Reglamentavimo kokybės ir rezultatų programos (REFIT)
užmojui ir geresnio reglamentavimo tikslui, be to, jį bus sunku
aiškinti, todėl atsiras spragų apsaugos sistemoje.

	

5.1.5.

	

Pavyzdžiui, pasiūlyme dėl reglamento nėra „veiklos vykdytojo“
apibrėžties, todėl tenka remtis Europos elektroninių ryšių kodekso
projektu (4) <#ntr4-C_2017345LT.01013801-E0004>, kuris dar neįsigaliojo
ir dėl kurio iš dalies bus pakeistos sektoriaus, kuris priklauso
bendrajai skaitmeninei rinkai, taisyklės: Pagrindų direktyva 2002/21/EB,
Leidimų direktyva 2002/20/EB, Universaliųjų paslaugų direktyva
2002/22/EB ir Prieigos direktyva 2002/19/EB – visos trys su pakeitimais,
Reglamentas (EB) Nr. 1211/2009, kuriuos įsteigiama EERRI, Sprendimas dėl
radijo spektro 676/2002/EB, Sprendimas 2002/622/EB dėl Radijo spektro
politikos grupės įsteigimo ir Sprendimas 243/2012/ES, kuriuo nustatoma
daugiametė radijo spektro politikos programa (RSPP). Pagrindinis
dokumentas, žinoma, ir toliau yra Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas
(žr. 2.2 punktą), kurį svarstomu pasiūlymu siūloma papildyti, todėl jis
yra papildomas dokumentas.

	

5.2.

	

EESRK ypač atkreipia dėmesį į 8 straipsnį dėl galutinių paslaugų gavėjų
galiniuose įrenginiuose saugomos informacijos apsaugos ir galimų
išimčių, kuris yra ypač svarbus, nes pagal jį informacinei visuomenei
paliekama prieigos prie asmens duomenų galimybė. Jis taip pat pabrėžia
12 straipsnį dėl ryšio linijos, iš kurios skambinama ir į kurią
skambinama, nustatymo ir ribojimo. Šie straipsniai sunkiai suprantami
eiliniam skaitytojui.

	

5.2.1.

	

1995 m. direktyvoje (2 straipsnis) asmens duomenys apibrėžiami kaip „bet
kokia informacija apie fizinį asmenį, kurio tapatybė nustatyta arba
kurio tapatybę galima nustatyti (duomenų subjektas)“. Nagrinėjamu
reglamentu išplečiama duomenų apsauga: nuo šiol ji taikoma ir fiziniams,
ir juridiniams asmenims. Reikia dar kartą pabrėžti, kad pasiūlymu
siekiama dvejopo tikslo: pirma, apsaugoti asmens duomenis ir, antra,
užtikrinti laisvą elektroninių ryšių duomenų ir elektroninių ryšių
paslaugų judėjimą ES (1 straipsnis).

	

5.2.2.

	

EESRK pabrėžia, kad dėl siekio apsaugoti juridinių asmenų duomenis
(1 straipsnio 2 dalis) kils prieštaravimų su kitais teisės aktais,
kuriuose aiškiai nenurodyta, kad jų nuostatos taikomos ir juridiniams
asmenims (žr. Bendrąjį duomenų apsaugos reglamentą, pasiūlymą dėl
duomenų tvarkymo Europos institucijose).

	

5.3.

	

EESRK kelia abejonių tai, kad galbūt tikrasis šio pasiūlymo tikslas yra
daugiau dėmesio skirti jo 1 straipsnio 2 daliai, t. y. užtikrinti
„laisvą elektroninių ryšių duomenų ir elektroninių ryšių paslaugų
judėjimą Sąjungoje“, kuris negali būti nei ribojamas, nei draudžiamas
dėl priežasčių, susijusių su fizinių ir juridinių asmenų teise į privatų
gyvenimą ir komunikacijos slaptumą, o ne iš tiesų užtikrinti tai, kas
skelbiama 1 straipsnio 1 dalyje, t. y. „teisę į privatų gyvenimą ir
komunikacijos slaptumą […] ir fizinių ir juridinių asmenų apsaugą
tvarkant asmens duomenis“.

	

5.4.

	

Viskas priklauso nuo fizinio arba juridinio asmens sutikimo. Todėl,
EESRK nuomone, vartotojai turi būti informuoti, apmokyti ir išlikti
atsargiais, nes vieną kartą davus sutikimą paslaugų teikėjas galės
toliau tvarkyti turinį ir metaduomenis, siekdamas kuo didesnės veiksmų
laisvės ir pelno. Kiek asmenų prieš leisdami naudoti slapukus žino, kad
jie yra sekimo priemonės? Vartotojų švietimas, kaip pasinaudoti savo
teisėmis, mokymas anoniminti ar šifruoti duomenis turėtų būti vienas iš
su šiuo reglamentu susijusių prioritetų.

6.   Konkrečios pastabos

	

6.1.

	

Asmens duomenis turėtų apibendrinti tik tos įstaigos, kurios pačios
laikosi labai griežtų sąlygų ir siekia žinomų ir teisėtų tikslų
(Bendrasis duomenų apsaugos reglamentas).

	

6.2.

	

Vis dėlto, Komitetas dar kartą išreiškia apgailestavimą, kad „pateikta
pernelyg daug išimčių ir apribojimų, kurie neigiamai veikia patvirtintus
teisės į asmens duomenų apsaugą principus“ (5)
<#ntr5-C_2017345LT.01013801-E0005>. Išskirtiniu ES ypatumu ir toliau
turėtų būti laisvės ir saugumo, o ne pagrindinių asmens teisių ir
pramonės interesų pusiausvyra. 29 straipsnio darbo grupė savo parengtoje
reglamento projekto analizėje (WP 247, 2017 m. balandžio 4 d., nuomonė
1/2017) griežtai nurodė, kad šiuo reglamentu sumažinamas Bendrajame
duomenų apsaugos reglamente numatytas apsaugos lygis, visų pirma kalbant
apie terminalo nustatymo vietą, nepakankamai apribota rinktinų duomenų
sritis (17 punktas) ir automatiškai neužtikrinama privatumo apsauga (19
punktas).

	

6.3.

	

Duomenys – tai neatsiejama asmens ir nematoma jo tapatybės dalis, kitaip
tariant jo „šešėlinė tapatybė“ (angl. Shadow-ID). Duomenys priklauso
juos pateikusiam asmeniui, tačiau po jų tvarkymo jis nebegali jų
kontroliuoti. Už duomenų saugojimą ir perdavimą atsako kiekviena
valstybė ir nėra suderintų nuostatų atsižvelgiant į galimus dokumento
projekte numatytų teisių apribojimus. Komitetas pabrėžia, kad
atsižvelgiant į tai, kad teisių apribojimo klausimas paliktas spręsti
valstybėms narėms, gali atsirasti skirtumų.

	

6.4.

	

Visų pirma kyla klausimas dėl asmenų, dirbančių įmonėse: kam priklauso
duomenys, kuriuos jie pateikia dirbdami? Kaip jie apsaugomi?

	

6.5.

	

Nelabai aiški priežiūros sistema (6) <#ntr6-C_2017345LT.01013801-E0006>;
nors Europos duomenų apsaugos valdyba vykdys kontrolę, apsaugos
priemonės nuo savavališkų veiksmų nėra pakankamos ir nėra apskaičiuota,
kiek prireiks laiko sankcijų paskyrimo procedūroms.

	

6.6.

	

EESRK ragina sukurti Europos portalą, kuriame būtų surinkti ir nuolat
atnaujinami visi Europos ir nacionaliniai teisės aktai, teisės, skundų
teikimo tvarka, teismų praktika, praktiniai aspektai, siekiant padėti
piliečiams ir vartotojams susiorientuoti dokumentų ir jų įgyvendinimo
įvairovėje, kad jie galėtų pasinaudoti savo teisėmis. Šis portalas
turėtų būti kuriamas atsižvelgiant į 2016 m. spalio 26 d. Direktyvoje
(ES) 2016/2102 dėl viešojo sektoriaus institucijų interneto svetainių ir
mobiliųjų programų prieinamumo nurodytais reikalavimais ir principais,
išdėstytais pasiūlymo dėl direktyvos, žinomos kaip Europos prieinamumo
aktas (2015/0278 (COD)) 12, 15 ir 21 konstatuojamosiose dalyse; jame
pateiktas turinys turi būti prieinamas ir suprantamas visiems
galutiniams paslaugų gavėjams. EESRK būtų pasirengęs dalyvauti rengiant
šį portalą.

	

6.7.

	

Kaip EESRK jau yra pabrėžęs savo nuomonėje dėl Europos elektroninių
ryšių kodekso, 22 straipsnyje trūksta nuorodos į „grupės ieškinį“.

	

6.8.

	

Materialinės taikymo srities apribojimas (2 straipsnio 2 dalis), teisių
tvarkyti duomenis be savininko sutikimo išplėtimas (6 straipsnio 1 ir
2 dalys) ir abejotina sąvoka dėl VISŲ susijusių paslaugų gavėjų sutikimo
(3 punkto b papunktis ir 8 straipsnio 1, 2 ir 3 punktai), teisių
suvaržymai, kuriuos gali nustatyti valstybės narės, jei jos mano, kad
tai yra „būtinos, tinkamos ir proporcingos“ priemonės – visų šių
taisyklių turinys gali būti taip įvairiai aiškinimas, kad galiausiai
prieštarautų tikros privatumo apsaugos idėjai. Be to, ypatingas dėmesys
turi būti skiriamas nepilnamečių duomenų apsaugai.

	

6.9.

	

EESRK palankiai vertina 12 straipsnyje numatytą teisę kontroliuoti,
tačiau mano, kad formuluotė yra labai neaiški ir pagal ją atrodytų, kad
pirmenybė teikiama „nenustatytiems“ arba „slaptiems“ skambučiams, tarsi
anonimiškumas būtų rekomenduotinas, kai veikiau reikėtų laikytis
skambučių nustatymo principo.

	

6.10.

	

Neužsakytų pranešimų ir tiesioginės rinkodaros (16 straipsnis) klausimai
jau yra įtraukti į Nesąžiningos komercinės veiklos direktyvą (7)
<#ntr7-C_2017345LT.01013801-E0007>. Nustatyta tvarka turėtų būti
grindžiama sutikimu (angl. opt-in), o ne atsisakymu (angl. opt-out).

	

6.11.

	

Nustatyta, kad Komisiją vertinimą atliks kas trejus metus, tačiau
skaitmeninėje srityje tai yra per ilgas laikotarpis. Po dviejų vertinimų
skaitmeninis pasaulis bus visiškai pasikeitęs. Tačiau įgaliojimų
delegavimo (25 straipsnis), kuris galės būti išplėstas, trukmė turėtų
būti aiškiai apibrėžta ir prireikus pratęsiama.

	

6.12.

	

Teisės aktais turi būti saugomos vartotojų teisės (ES sutarties
3 straipsnis), kartu užtikrinamas komercinei veiklai būtinas teisinis
stabilumas. EESRK apgailestauja, kad pasiūlyme nekalbama apie duomenų
judėjimą iš įrenginio į įrenginį (M2M). Šiuo klausimu reikia remtis
Europos elektroninių ryšių kodeksu (pasiūlymo dėl direktyvos 2 ir
4 straipsniai).

	

6.12.1.

	

Vystantis daiktų internetui (8) <#ntr8-C_2017345LT.01013801-E0008>,
dideli duomenų kiekiai (angl. Big Data) virs labai dideliais duomenų
kiekiais (angl. Huge Data), o dar vėliau – viskas taps duomenimis (angl.
All Data). Tai itin svarbu būsimoms inovacijų bangoms. Dideli ir maži
įrenginiai yra tarpusavyje susieti ir perduoda asmens duomenis (pvz.,
jūsų laikrodis fiksuoja jūsų širdies ritmą ir duomenys perduodami į jūsų
gydytojo kompiuterį ir pan.). Nemažai skaitmeninės veiklos vykdytojų
sukūrė savo susietiesiems įrenginiams skirtas platformas: Amazon,
Microsoft, Intel, o Prancūzijoje – Orange ir La Poste.

	

6.12.2.

	

Kasdieniame gyvenime daiktų internetas gali lengvai tapti piktavališkų
įsilaužimų taikiniu: vis daugiau asmeninės informacijos surenkama
nuotoliniu būdu (buvimo vietos nustatymo duomenys, sveikatos duomenys,
vaizdo ir garso turinio srautai ir pan.). Duomenų apsaugos sistemos
spragos, be kita ko, aktualios draudimo bendrovėms, kurios jau pradeda
siūlyti savo klientams įsigyti susietuosius įrenginius ir elgtis atsakingai.

	

6.13.

	

Daug didžiųjų interneto įmonių bando savo pirmines taikomąsias programas
pakeisti platformomis, todėl reikėtų skirti Facebook programą ir
Facebook platformą, kuri sudaro galimybes kurti taikomąsias programas,
kurios yra prieinamos per naudotojo profilį. Amazon savo ruožtu buvo
specialiai pardavimui internetu skirta internetinė programa. Šiandien
Amazon tapo platforma, kuri suteikia galimybę trečiosioms šalims –
privatiems asmenims ir didžiosioms grupėms – prekiauti savo produkcija
pasinaudojant Amazon ištekliais: geru vardu, logistika ir t. t. Tačiau
visame šiame procese perduodami asmens duomenys.

	

6.14.

	

Dalijimosi ekonomikoje kuriama daug platformų, kurios „dažniausiai
elektroninėmis priemonėmis susieja daug prekių ir paslaugų pardavėjų su
daugybe vartotojų“ (9) <#ntr9-C_2017345LT.01013801-E0009>. Nors šios
platformos reikalingos dėl jų vykdomos veiklos ir kuriamų darbo vietų,
EESRK kelia klausimą, kaip bus galima vykdyti jų kuriamų duomenų
perdavimo priežiūrą taikant tiek Bendrąjį duomenų apsaugos reglamentą,
tiek šį reglamentą.

Briuselis, 2017 m. liepos 5 d.

Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto pirmininkas

Georges DASSIS

------------------------------------------------------------------------

(1) <#ntc1-C_2017345LT.01013801-E0001>  11.6.2013-IP/13/525 ir
Teisingumo GD MEMO/13/531.

(2) <#ntc2-C_2017345LT.01013801-E0002>  Direktyva 2002/58/EB visų pirma
uždraudžiami neprašyti pranešimai (brukalai) (13 straipsnis) ir iš
dalies ją keičiant 2009 m. įvedamas „savanoriško sutikimo“ (opt-in)
principas, pagal kurį operatorius, prieš siųsdamas komercinius
pranešimus turi gauti adresato sutikimą.

(3) <#ntc3-C_2017345LT.01013801-E0003>  COM(2016) 590 final,
2016 m. spalio 12 d. Komisijos pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir
Tarybos direktyvos, kuria nustatomas Europos elektroninių ryšių
kodeksas, p. 2 (OL C 125, 2017 4 21, p. 56
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:C:2017:125:TOC>).

(4) <#ntc4-C_2017345LT.01013801-E0004>  2016 m. spalio 12 d. COM(2016)
590 ir 1–11 priedai (OL C 125, 2017 4 21, p. 56
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:C:2017:125:TOC>).

(5) <#ntc5-C_2017345LT.01013801-E0005>  OL C 125, 2017 4 21, p. 56
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:C:2017:125:TOC>
ir OL C 110, 2006 5 9, p. 83
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:C:2006:110:TOC>.

(6) <#ntc6-C_2017345LT.01013801-E0006>  Nagrinėjamo reglamento
IV skyriuje minimos VII skyriaus nuostatos, visų pirma Bendrojo duomenų
apsaugos reglamento 68 straipsnio nuostatos.

(7) <#ntc7-C_2017345LT.01013801-E0007>  OL L 149, 2005 6 11, p. 22
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2005:149:TOC>,
8 ir 9 straipsniai.

(8) <#ntc8-C_2017345LT.01013801-E0008>  2017 m. balandžio 1 d. nuomonė
WP247/17, 19 punktas (OL C 12, 2015 1 15, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:C:2015:012:TOC>).

(9) <#ntc9-C_2017345LT.01013801-E0009>  OL C 125, 2017 4 21, p. 56
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:C:2017:125:TOC>.

------------------------------------------------------------------------
