27.12.2017   

	

LT

	

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

	

L 345/1

------------------------------------------------------------------------

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS (ES) 2017/2394

2017 m. gruodžio 12 d.

dėl nacionalinių institucijų, atsakingų už vartotojų apsaugos teisės
aktų vykdymo užtikrinimą, bendradarbiavimo, kuriuo panaikinamas
Reglamentas (EB) Nr. 2006/2004

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos
114 straipsnį,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams
parlamentams,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto
nuomonę (1) <#ntr1-L_2017345LT.01000101-E0001>,

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (2)
<#ntr2-L_2017345LT.01000101-E0002>,

kadangi:

(1)

	

Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2006/2004 (3)
<#ntr3-L_2017345LT.01000101-E0003> nustatytos suderintos taisyklės ir
procedūros siekiant palengvinti nacionalinių kompetentingų institucijų,
atsakingų už tarpvalstybinių vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymo
užtikrinimą, bendradarbiavimą. Reglamento (EB) Nr. 2006/2004
21a straipsnyje numatyta to reglamento veiksmingumo ir jo veiklos
mechanizmų peržiūra. Po tokios peržiūros Komisija padarė išvadą, kad
Reglamento (EB) Nr. 2006/2004 nepakanka, jog būtų veiksmingai
sprendžiami vykdymo užtikrinimo iššūkiai bendrojoje rinkoje, įskaitant
bendrosios skaitmeninės rinkos iššūkius;

(2)

	

vienas iš 2015 m. gegužės 6 d. Komisijos komunikate „Europos bendrosios
skaitmeninės rinkos strategija“ nustatytų strategijos prioritetų –
poreikis didinti vartotojų pasitikėjimą užtikrinant spartesnį,
paslankesnį ir nuoseklesnį vartotojų apsaugos taisyklių vykdymo
užtikrinimą. 2015 m. spalio 28 d. Komisijos komunikate „Bendrosios
rinkos tobulinimas: daugiau galimybių piliečiams ir įmonėms“ pakartota,
kad Reglamento (EB) Nr. 2006/2004 reforma reikėtų toliau stiprinti
Sąjungos vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymo užtikrinimą;

(3)

	

neveiksmingas vykdymo užtikrinimas tarpvalstybinių pažeidimų atvejais,
įskaitant pažeidimus skaitmeninėje aplinkoje, verslininkams sudaro
sąlygas išvengti vykdymo užtikrinimo persikeliant į kitą Sąjungos vietą.
Dėl jo taip pat iškreipiama konkurencija įstatymų besilaikantiems
verslininkams, veikiantiems nacionaliniu ar tarpvalstybiniu mastu, tiek
veiklą vykdantiems internetu, tiek – ne, ir atitinkamai daroma
tiesioginė žala vartotojams bei kenkiama vartotojų pasitikėjimui
tarpvalstybiniais sandoriais ir vidaus rinka. Todėl būtinas aukštesnio
lygio suderinimas, kurį sudaro efektyvus ir veiksmingas kompetentingų už
vykdymo užtikrinimą atsakingų valdžios institucijų bendradarbiavimas
vykdymo užtikrinimo srityje, kad būtų nustatyti ir ištirti pažeidimai,
kuriems taikomas šis reglamentas, ir būtų nurodyta juos nutraukti ar
uždrausti;

(4)

	

Reglamentu (EB) Nr. 2006/2004 sukurtas kompetentingų už vykdymo
užtikrinimą atsakingų valdžios institucijų tinklas visoje Sąjungoje.
Būtina užtikrinti, kad įvairios tame tinkle dalyvaujančios
kompetentingos institucijos koordinuotų savo veiklą; taip pat būtinas
veiksmingas kitų valdžios institucijų veiksmų koordinavimas valstybių
narių lygiu. Bendros ryšių palaikymo tarnybos koordinavimo vaidmuo
kiekvienoje valstybėje narėje turėtų būti patikėtas vienai valdžios
institucijai. Ta institucija turėtų turėti pakankamus įgaliojimus ir
būtinus išteklius, kad galėtų atlikti tą svarbų vaidmenį. Kiekviena
valstybė narė raginama bendra ryšių palaikymo tarnyba paskirti pagal šį
reglamentą vieną iš kompetentingų institucijų;

(5)

	

vartotojai turėtų būti apsaugoti ir nuo pažeidimų, kuriems taikomas šis
reglamentas, kurie jau nutraukti, tačiau kurių žalingas poveikis gali
tęstis. Kompetentingos institucijos turėtų turėti būtinus minimalius
įgaliojimus atlikti tyrimą ir pareikalauti, kad tokie pažeidimai būtų
nutraukti arba ateityje uždrausti, siekiant, kad jie daugiau
nesikartotų, ir taip būtų užtikrinta aukšto lygio vartotojų apsauga;

(6)

	

kompetentingos institucijos turėtų turėti minimalius tyrimo ir vykdymo
užtikrinimo įgaliojimus, kad galėtų taikyti šį reglamentą, greičiau ir
veiksmingiau bendradarbiautų tarpusavyje ir atgrasytų verslininkus nuo
pažeidimų, kuriems taikomas šis reglamentas, vykdymo. Tie įgaliojimai
turėtų būti pakankami, kad būtų galima veiksmingai spręsti vykdymo
užtikrinimo problemas elektroninės prekybos srityje ir skaitmeninėje
aplinkoje bei užkirsti kelią tam, kad reikalavimų nesilaikantys
verslininkai pasinaudotų spragomis vykdymo užtikrinimo sistemoje
persikeldami į valstybes nares, kurių kompetentingos institucijos nėra
pasirengusios kovoti su neteisėta praktika. Tie įgaliojimai turėtų
įgalinti valstybes nares užtikrinti, kad kompetentingos institucijos
galėtų veiksmingai keistis būtina informacija ir įrodymais siekiant
visose valstybėse narėse pasiekti vienodo lygio veiksmingo vykdymo
užtikrinimą;

(7)

	

kiekviena valstybė narė turėtų užtikrinti, kad visos jos jurisdikcijai
priklausančios kompetentingos institucijos turėtų visus minimalius
įgaliojimus, kurie yra būtini siekiant užtikrinti tinkamą šio reglamento
taikymą. Tačiau valstybės narės turėtų galėti nuspręsti nesuteikti visų
įgaliojimų kiekvienai kompetentingai institucijai su sąlyga, kad
kiekvienu iš tų įgaliojimu galėtų būti veiksmingai ir tiek, kiek būtina,
naudojamasi pažeidimo, kuriam taikomas šis reglamentas, atžvilgiu. Be
to, vadovaudamosi šiuo reglamentu valstybės narės taip pat turėtų galėti
nuspręsti tam tikras užduotis pavesti paskirtosioms įstaigoms arba
suteikti kompetentingoms institucijoms įgaliojimus konsultuotis su
vartotojų organizacijomis, verslininkų asociacijomis, paskirtosiomis
įstaigomis ar kitais atitinkamais subjektais dėl verslininko pasiūlytų
įsipareigojimų nutraukti pažeidimą, kuriam taikomas šis reglamentas,
veiksmingumo. Vis dėlto valstybės narės neturėtų būti įpareigotos
įtraukti paskirtųjų įstaigų į šio reglamento taikymo veiklą arba
numatyti konsultacijų su vartotojų organizacijomis, verslininkų
asociacijomis, paskirtosiomis įstaigomis ar kitais atitinkamais
subjektais dėl pasiūlytų įsipareigojimų nutraukti pažeidimą, kuriam
taikomas šis reglamentas, veiksmingumo;

(8)

	

kompetentingos institucijos turėtų galėti pradėti tyrimą ar procedūras
savo iniciatyva, jeigu apie pažeidimus, kuriems taikomas šis
reglamentas, jos sužino kitais būdais, o ne iš vartotojų skundų;

(9)

	

kompetentingoms institucijoms turėtų būti suteikta prieiga prie visų
atitinkamų dokumentų, duomenų ir informacijos, susijusių su tyrimo ar
suderintų vartotojų rinkų patikrinimų (toliau – vienalaikiai
patikrinimai) dalyku, kad galėtų nustatyti, ar buvo padarytas arba yra
daromas vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų pažeidimas,
visų pirma nustatyti už jį atsakingą verslininką, nepriklausomai nuo to,
kas turi aptariamus dokumentus, duomenis ar informaciją, ir
neatsižvelgiant į jų formą ar formatą, saugojimo laikmeną ar jų
saugojimo vietą. Kompetentingos institucijos turėtų turėti galimybę
tiesiogiai reikalauti, kad trečiosios šalys skaitmeninėje vertės
grandinėje pateiktų visus atitinkamus įrodymus, duomenis ir informaciją
pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/31/EB (4)
<#ntr4-L_2017345LT.01000101-E0004> ir pagal teisės aktus dėl asmens
duomenų apsaugos;

(10)

	

kompetentingos institucijos turėtų turėti galimybę prašyti savo
valstybės narės bet kurios valdžios institucijos, įstaigos ar tarnybos
arba bet kurio fizinio asmens ar juridinio asmens, įskaitant,
pavyzdžiui, mokėjimo paslaugų teikėjus, interneto paslaugų teikėjus,
telekomunikacijų operatorius, domenų registrų tarnybas bei registrų
tvarkytojus ir prieglobos paslaugų teikėjus, suteikti visą informaciją,
būtiną siekiant nustatyti, ar buvo padarytas ar yra daromas pažeidimas,
kuriam taikomas šis reglamentas;

(11)

	

kompetentingos institucijos turėtų turėti galimybę atlikti visus būtinus
patikrinimus vietoje ir turėtų turėti įgaliojimus patekti į visas
patalpas, teritorijas ar transporto priemones, kurias verslininkas,
kurio atžvilgiu atliekamas patikrinimas, naudoja su savo prekyba,
verslu, amatu ar profesija susijusiems tikslams;

(12)

	

kompetentingos institucijos turėtų turėti galimybę prašyti bet kurio
verslininko, kurio atžvilgiu atliekamas patikrinimas, atstovo ar jo
personalo nario pateikti paaiškinimus dėl faktų, informacijos, duomenų
arba dokumentų, susijusių su tikrinimo dalyku, ir turėtų galėti
užfiksuoti to atstovo ar kolektyvo nario pateiktus atsakymus;

(13)

	

kompetentingos institucijos turėtų turėti galimybę patikrinti, ar
laikomasi vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų, ir gauti
pažeidimų, kuriems taikomas šis reglamentas, įrodymus, įskaitant
pažeidimų, kurie padaromi prekių ar paslaugų įsigijimo metu arba po to,
kai jos įsigyjamos, įrodymus. Todėl kompetentingos institucijos turėtų
turėti įgaliojimus įsigyti prekes ar paslaugas vykdydamos bandomuosius
pirkimus, kai būtina, vykdydamos pirkimus neatskleidžiant tapatybės, kad
nustatytų pažeidimus, kuriems taikomas šis reglamentas, tokius kaip
antai atsisakymų įgyvendinti vartotojų teisę atsisakyti nuotolinės
prekybos sutarties atvejus, ir gautų įrodymų. Tie įgaliojimai turėtų
apimti ir įgaliojimus apžiūrėti, stebėti, nagrinėti, išmontuoti arba
išbandyti gaminį arba paslaugą, kurį kompetentinga institucija įsigijo,
siekdama tų tikslų. Įgaliojimai įsigyti prekes ar paslaugas, kai tai yra
bandomasis pirkimas, galėtų apimti kompetentingų institucijų įgaliojimus
užtikrinti, kad sumokėta suma būtų grąžinta, jeigu toks grąžinimas
nebūtų neproporcingas ir juo būtų laikomasi Sąjungos ir nacionalinės teisės;

(14)

	

ypač skaitmeninėje aplinkoje kompetentingos institucijos turėtų turėti
galimybę greitai ir veiksmingai nutraukti pažeidimus, kuriems taikomas
šis reglamentas, ir ypač tais atvejais, kai prekes ar paslaugas
parduodantis verslininkas, siekdamas išvengti vykdymo užtikrinimo slepia
savo tapatybę arba persikelia į kitą Sąjungos vietą arba į trečiąją
valstybę. Tais atvejais, kai yra didelės žalos kolektyviniams vartotojų
interesams rizika, kompetentingos institucijos turėtų turėti galimybę
patvirtinti laikinąsias priemones pagal nacionalinę teisę, be kita ko,
pašalinti turinį iš elektroninės sąsajos arba nurodyti aiškiai pateikti
įspėjimą vartotojams, jiems jungiantis prie elektroninės sąsajos.
Laikinosiomis priemonėmis neturėtų būti viršijama to, kas būtina jų
tikslui pasiekti. Be to, kompetentingos institucijos turėtų turėti
įgaliojimus nurodyti aiškiai pateikti įspėjimą vartotojams, kai jie
jungiasi prie elektroninės sąsajos, arba nurodyti pašalinti arba
pakeisti skaitmeninį turinį, jei nėra kitų veiksmingų priemonių
neteisėtai veiklai nutraukti. Tokiomis priemonėmis neturėtų būti
viršijama to, kas būtina siekiant nutraukti ar uždrausti pažeidimą,
kuriam taikomas šis reglamentas;

(15)

	

siekiant šio reglamento tikslo, kartu pabrėžiant verslininkų noro veikti
laikantis vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų ir ištaisyti
savo pažeidimų, kuriems taikomas šis reglamentas, pasekmes svarbą,
kompetentingos institucijos turėtų turėti galimybę susitarti su
verslininkais dėl įsipareigojimų, kuriuos sudaro veiksmai ir priemonės,
kurių verslininkas turi imtis pažeidimo atžvilgiu, visų pirma siekiant
nutraukti pažeidimą;

(16)

	

sankcijos už vartotojų teisės pažeidimus yra svarbi vykdymo užtikrinimo
sistemos dalis, nes jos daro tiesioginę įtaką viešojo vykdymo
užtikrinimo daromo atgrasomojo poveikio laipsniui. Kadangi
nacionaliniuose sankcijų režimuose ne visada sudaromos galimybės
atsižvelgti į tai, kad pažeidimas padarytas peržengiant valstybių
sienas, kompetentingos institucijos turėtų turėti teisę, esančią
minimalių įgaliojimų dalimi, skirti sankcijas už pažeidimus, kuriems
taikomas šis reglamentas. Neturėtų būti reikalaujama, kad valstybės
narės nustatytų naują sankcijų už pažeidimus, kuriems taikomas šis
reglamentas, režimą. Vietoj to, jos turėtų reikalauti, kad
kompetentingos institucijos taikytų tokiems patiems vidaus pažeidimams
taikytiną režimą, kai įmanoma, atsižvelgiant į faktinį atitinkamo
pažeidimo mastą ir aprėptį. Atsižvelgiant į Komisijos vartojimo sutarčių
ir rinkodaros teisės tinkamumo patikros ataskaitos išvadas gali būti
laikoma būtina padidinti sankcijų už Sąjungos vartotojų teisės
pažeidimus lygį;

(17)

	

vartotojams turėtų būti suteikta teisė reikalauti žalos, kurią jie
patyrė dėl pažeidimų, kuriems taikomas šis reglamentas, atlyginimo.
Priklausomai nuo atvejo, kompetentingų institucijų įgaliojimas gauti iš
verslininko jo iniciatyva prisiimtus papildomus įsipareigojimus imtis
taisomųjų priemonių vartotojų, kurie nukentėjo dėl įtariamo pažeidimo,
kuriam taikomas šis reglamentas, naudai arba, kai tinkama, įgaliojimai
siekti gauti iš verslininko įsipareigojimus pasiūlyti nuo to pažeidimo
nukentėjusiems vartotojams tinkamas taisomąsias priemones, turėtų padėti
panaikinti tarpvalstybinio pažeidimo vartotojams sukeltą neigiamą
poveikį. Tos taisomosios priemonės galėtų apimti, inter alia, taisymą,
pakeitimą, pirkimo kainos sumažinimus, sutarties nutraukimą arba už
prekes ar paslaugas sumokėtos kainos grąžinimą, kai tinkama, neigiamoms
pažeidimo, kuriam taikomas šis reglamentas, pasekmėms vartotojui
sušvelninti laikantis Sąjungos teisės reikalavimų. Tuo neturėtų būti
daromas poveikis vartotojo teisei siekti teisių gynimo atitinkamomis
priemonėmis. Kai taikytina, kompetentingos institucijos turėtų
atitinkamomis priemonėmis informuoti vartotojus, kurie, kaip tvirtina,
dėl pažeidimo, kuriam taikomas šis reglamentas, yra patyrę žalą, apie
tai, kaip siekti žalos atlyginimo pagal nacionalinę teisę;

(18)

	

taikant šį reglamentą įgaliojimai turėtų būti įgyvendinami ir jais
turėtų būti naudojamasi proporcingai ir tinkamai atsižvelgiant į
vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų pažeidimo pobūdį ir
bendrą faktinę ar galimą jo žalą. Kompetentingos institucijos turėtų
atsižvelgti į visus konkretaus atvejo faktus ir aplinkybes bei
pasirinkti tinkamiausias priemones, būtinas siekiant reaguoti į
pažeidimą, kuriam taikomas šis reglamentas. Tos priemonės turėtų būti
proporcingos, veiksmingos ir atgrasomos;

(19)

	

taikant šį reglamentą įgaliojimai turėtų būti įgyvendinami ir jais
turėtų būti naudojamasi taip pat laikantis kitų Sąjungos ir nacionalinės
teisės aktų, visų pirma taikytinų procedūrinių apsaugos priemonių ir
pagrindinių teisių principų. Valstybėms narėms turėtų būti palikta
galimybė nustatyti nacionalinėje teisėje naudojimosi įgaliojimais
sąlygas ir ribas, laikantis Sąjungos teisės. Jeigu, pavyzdžiui, siekiant
patekti į fizinių ir juridinių asmenų patalpas pagal nacionalinę teisę
reikalingas atitinkamos valstybės narės teisminės institucijos
išankstinis leidimas, įgaliojimu patekti į tokias patalpas turėtų būti
naudojamasi tik gavus tokį išankstinį leidimą;

(20)

	

valstybės narės turėtų galėti pasirinkti, ar kompetentingos institucijos
tais įgaliojimais naudosis tiesiogiai pačios, kreipiantis į kitas
kompetentingas institucijas ar kitas valdžios institucijas, duodamos
nurodymus paskirtosioms įstaigoms ar kreipdamosi į kompetentingus
teismus. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad tais įgaliojimais būtų
naudojamasi veiksmingai ir laiku;

(21)

	

atsakydamos į prašymus, pateiktus per savitarpio pagalbos mechanizmą,
kompetentingos institucijos prireikus turėtų pasinaudoti ir kitais
nacionaliniu lygmeniu joms suteiktais įgaliojimais ar priemonėmis,
įskaitant įgaliojimus pradėti baudžiamąjį persekiojimą ar baudžiamojo
persekiojimo tikslu perduoti bylą atitinkamai institucijai. Itin svarbu,
kad teismai ir kitos institucijos, visų pirma tos, kurios dalyvauja
baudžiamajame persekiojime, turėtų reikiamas priemones ir įgaliojimus
veiksmingai ir laiku bendradarbiauti su kompetentingomis institucijomis;

(22)

	

reikėtų padidinti savitarpio pagalbos mechanizmo efektyvumą ir
veiksmingumą. Prašoma informacija turėtų būti suteikiama per šiame
reglamente nustatytus terminus, taip pat laiku turėtų būti patvirtintos
reikiamos tyrimo ir vykdymo užtikrinimo priemonės. Kompetentingos
institucijos turėtų atsakyti į informacijos ir vykdymo užtikrinimo
prašymus per nustatytą laikotarpį, išskyrus atvejus, kai susitarta
kitaip. Su savitarpio pagalbos mechanizmu susijusios kompetentingos
institucijos pareigos turėtų išlikti nepakitusios, išskyrus tuos
atvejus, kai tikėtina, kad ne savitarpio pagalbos mechanizmo kontekste
nacionaliniu lygmeniu įgyvendinami vykdymo užtikrinimo veiksmai ir
administraciniai sprendimai užtikrintų, kad Sąjungos vidaus pažeidimas
būtų greitai ir veiksmingai nutrauktas arba uždraustas. Administraciniai
sprendimai tuo atžvilgiu turėtų būti suprantami kaip sprendimai, kuriais
įgyvendinamos priemonės, skirtos Sąjungos vidaus pažeidimui nutraukti
arba uždrausti. Tais išskirtiniais atvejais kompetentingoms
institucijoms turėtų būti suteikta teisė atsisakyti tenkinti prašymą
imtis vykdymo užtikrinimo priemonių, pateiktą pagal savitarpio pagalbos
mechanizmą;

(23)

	

Komisija turėtų turėti geresnes galimybes koordinuoti ir stebėti
savitarpio pagalbos mechanizmo veiklą, rengti gaires, teikti
rekomendacijas ir nuomones valstybėms narėms problemų atveju. Komisija
taip pat turėtų turėti geresnes galimybes padėti kompetentingoms
institucijoms veiksmingai ir greitai spręsti ginčus dėl jų pareigų,
kylančių iš savitarpio pagalbos mechanizmo, aiškinimo;

(24)

	

šis reglamentas turėtų nustatyti suderintas taisykles, kuriomis plačiai
paplitusių pažeidimų ir Sąjungos mastu plačiai paplitusių pažeidimų
atžvilgiu būtų nustatomos tyrimo ir vykdymo užtikrinimo priemonių
koordinavimo procedūros. Koordinuotais veiksmais kovojant su plačiai
paplitusiais pažeidimais ir Sąjungos mastu plačiai paplitusiais
pažeidimais turėtų būti užtikrinta, kad kompetentingos institucijos
galėtų pasirinkti tinkamiausias ir veiksmingiausias priemones tiems
pažeidimams nutraukti ir, kai tinkama, gauti iš atsakingų verslininkų
įsipareigojimus imtis taisomųjų priemonių vartotojų naudai ar siekti
gauti tokius įsipareigojimus;

(25)

	

atitinkamos kompetentingos institucijos turėtų imtis koordinuotų
veiksmų, t. y. koordinuoti savo tyrimo ir vykdymo užtikrinimo priemones
siekiant veiksmingai kovoti su plačiai paplitusiu pažeidimu ar Sąjungos
mastu plačiai paplitusiu pažeidimu ir jį nutraukti arba uždrausti. Tuo
tikslu kompetentingos institucijos turėtų keistis visais būtinais
įrodymais ir kita informacija, taip pat turėtų būti teikiama būtina
pagalba. Plačiai paplitusio pažeidimo ar Sąjungos mastu plačiai
paplitusio pažeidimo atveju kompetentingos institucijos turėtų
koordinuotai imtis būtinų vykdymo užtikrinimo priemonių, kad tas
pažeidimas būtų nutrauktas arba uždraustas;

(26)

	

kiekvienos kompetentingos institucijos dalyvavimas koordinuotų veiksmų
vykdyme, o ypač tyrimo ir vykdymo užtikrinimo priemonėse, kurių
kompetentinga institucija turi imtis, turėtų būti pakankamas, kad būtų
veiksmingai reaguojama į plačiai paplitusį pažeidimą ar Sąjungos mastu
plačiai paplitusį pažeidimą. To pažeidimo atveju kompetentingos
institucijos turėtų būti įpareigotos imtis tik tų tyrimo ir vykdymo
užtikrinimo priemonių, kurių reikia visiems su plačiai paplitusiu
pažeidimu ar Sąjungos mastu plačiai paplitusiu pažeidimu susijusiems
visiems būtiniems įrodymams ir informacijai gauti ir plačiai paplitusiam
pažeidimui ar Sąjungos mastu plačiai paplitusiu pažeidimui nutraukti
arba uždrausti. Tačiau neturėtų būti laikoma, kad to pažeidimo atveju
kompetentingos institucijos išteklių stygius yra pateisinama priežastis
nedalyvauti koordinuotų veiksmų vykdyme;

(27)

	

vykdant koordinuotus veiksmus dalyvaujančios plačiai paplitusio
pažeidimo ar Sąjungos mastu plačiai paplitusio pažeidimo atveju
kompetentingos institucijos turėtų turėti galimybę imtis nacionalinių
tyrimo ir vykdymo užtikrinimo veiksmų to paties pažeidimo atveju ir to
paties verslininko atžvilgiu. Tačiau tuo pačiu metu kompetentinga
institucija turėtų ir toliau būti įpareigota koordinuoti savo tyrimo ir
vykdymo užtikrinimo veiklą koordinuotų veiksmų, vykdomų su kitomis to
pažeidimo atveju kompetentingomis institucijomis, kontekste, išskyrus
tuos atvejus, kai tikėtina, jog ne koordinuotų veiksmų kontekste
nacionaliniu lygmeniu įgyvendinami vykdymo užtikrinimo veiksmai ir
administraciniai sprendimai užtikrins, kad plačiai paplitęs pažeidimas
ar Sąjungos mastu plačiai paplitęs pažeidimas bus greitai ir veiksmingai
nutrauktas arba uždraustas. Administraciniai sprendimai tuo atžvilgiu
turėtų būti suprantami kaip sprendimai, kuriais įgyvendinamos priemonės,
skirtos pažeidimui nutraukti arba uždrausti. Tais išimtiniais atvejais
kompetentingos institucijos turėtų turėti teisę atsisakyti dalyvauti
koordinuotų veiksmų vykdyme;

(28)

	

kai turima pagrįstų įtarimų dėl plačiai paplitusio pažeidimo, to
pažeidimo atveju kompetentingos institucijos susitarimu turėtų pradėti
koordinuotus veiksmus. Siekiant nustatyti plačiai paplitusio pažeidimo
atveju kompetentingas institucijas, turėtų būti atsižvelgta į visus
atitinkamus to pažeidimo aspektus, ir visų pirma į verslininko
įsisteigimo arba gyvenamąją vietą, verslininkų turto buvimo vietą, žalą
dėl įtariamo pažeidimo patyrusių vartotojų buvimo vietą ir verslininko
prekybos punktų, būtent, parduotuvių ir interneto svetainių, vietą;

(29)

	

Komisija turėtų glaudžiau bendradarbiauti su valstybėmis narėmis, kad
būtų užkirstas kelias daryti didelio masto pažeidimus. Todėl Komisija
turėtų informuoti kompetentingas institucijas jei ji įtaria pažeidimus,
kuriems taikomas šis reglamentas. Jei pavyzdžiui, stebint kompetentingų
institucijų pateiktus įspėjimus, Komisijai kyla pagrįstas įtarimas, kad
buvo padarytas Sąjungos mastu plačiai paplitęs pažeidimas, ji per to
įtariamo pažeidimo atveju kompetentingas institucijas ir bendras ryšių
palaikymo tarnybas, turėtų apie tai pranešti valstybėms narėms pranešime
nurodydama motyvus, pagrindžiančius galimus koordinuotus veiksmus.
Atitinkamos kompetentingos institucijos turėtų atlikti atitinkamus
tyrimus remdamosi savo turima arba joms lengvai prieinama informacija.
Apie savo tyrimų rezultatus jos turėtų pranešti kitoms to pažeidimo
atveju kompetentingoms institucijoms, atitinkamoms bendroms ryšių
palaikymo tarnyboms ir Komisijai. Kai atitinkamos kompetentingos
institucijos padaro išvadą, kad tokie tyrimai atskleidžia, jog galbūt
yra daromas pažeidimas, jos turėtų pradėti vykdyti koordinuotus veiksmus
imdamosi šiame reglamente nustatytų priemonių. Koordinuotus veiksmus,
kuriais kovojama su Sąjungos mastu plačiai paplitusiu pažeidimu, visada
turėtų koordinuoti Komisija. Jei akivaizdu, kad konkreti valstybė narė
yra susijusi su tuo pažeidimu, ji turėtų dalyvauti koordinuotų veiksmų
vykdyme, kad padėtų surinkti visus su pažeidimu susijusius būtinus
įrodymus ir informaciją ir tą pažeidimą nutraukti arba uždrausti.
Kalbant apie vykdymo užtikrinimo priemones, taikant šį reglamentą
neturėtų būti daromas poveikis baudžiamiesiems procesams ir teismo
procesams valstybėse narėse. Turėtų būti laikomasi principo ne bis in
idem. Tačiau jei tas pats verslininkas pakartoja tuos pačius veiksmus ar
neveikimą, sudariusius pažeidimą, kuriam taikomas šis reglamentas, į
kurį jau buvo reaguota taikant vykdymo užtikrinimo procesą, dėl kurio
tas pažeidimas buvo nutrauktas arba uždraustas, tas pažeidimas turėtų
būti laikomas nauju pažeidimu ir kompetentingos institucijos turėtų į jį
reaguoti;

(30)

	

atitinkamos kompetentingos institucijos turėtų imtis būtinų tyrimo
priemonių, kad būtų nustatyti plačiai paplitusio pažeidimo ar Sąjungos
mastu plačiai paplitusio pažeidimo detalės, ir visų pirma verslininko
tapatybė, jo atlikti veiksmai arba neveikimas ir pažeidimo poveikis.
Kompetentingos institucijos turėtų imtis vykdymo užtikrinimo priemonių,
remdamosi tyrimo rezultatais. Jei tinkama, plačiai paplitusio pažeidimo
ar Sąjungos mastu plačiai paplitusio pažeidimo tyrimo ir vertinimo
rezultatai turėtų būti pateikti su koordinuotų veiksmų vykdymu susijusių
valstybių narių kompetentingų institucijų sutartoje bendrojoje
pozicijoje ir turėtų būti skirti už tą pažeidimą atsakingam
verslininkui. Bendroji pozicija neturėtų būti laikoma privalomu
kompetentingų institucijų sprendimu. Tačiau ja adresatui turėtų būti
suteikiama galimybė būti išklausytam į bendrąją poziciją įtrauktais
klausimais;

(31)

	

kalbant apie plačiai paplitusius pažeidimus ar Sąjungos mastu plačiai
paplitusius pažeidimus, turėtų būti užtikrintos verslininkų teisės į
gynybą. Tam visų pirma reikia suteikti verslininkui teisę proceso metu
būti išklausytam valstybine kalba arba viena iš valstybinių kalbų,
vartojamų oficialiais tikslais valstybėje narėje, kurioje verslininkas
yra įsisteigęs arba kurioje yra jo gyvenamoji vieta, ir tą kalbą
vartoti. Taip pat labai svarbu užtikrinti, kad būtų laikomasi Sąjungos
teisės dėl neatskleistos praktinės patirties ir verslo informacijos
apsaugos;

(32)

	

atitinkamos kompetentingos institucijos savo jurisdikcijos ribose turėtų
imtis būtinų tyrimo ir vykdymo užtikrinimo priemonių. Tačiau plačiai
paplitusių pažeidimų ar Sąjungos mastu plačiai paplitusį pažeidimų
poveikis neapsiriboja viena valstybe nare. Todėl reikalingas
kompetentingų institucijų bendradarbiavimas siekiant reaguoti į tuos
pažeidimus ir juos nutraukti arba uždrausti;

(33)

	

kompetentingos institucijos ir Komisija turėtų prisidėti veiksmingai
nustatant pažeidimus, kuriems taikomas šis reglamentas, keisdamosi
informacija: tai turėtų būti daroma siunčiant įspėjimus, jeigu yra
pagrindo įtarti apie tokius pažeidimus. Komisija turėtų koordinuoti
keitimąsi informacija;

(34)

	

vartotojų organizacijos atlieka esminį vaidmenį informuojant vartotojus
apie jų teises, juos šviečiant ir ginant jų interesus, taip pat ginčų
sprendimo atvejais. Kad šis reglamentas būtų veiksmingiau taikomas,
vartotojai turėtų būti skatinami bendradarbiauti su kompetentingomis
institucijomis;

(35)

	

vartotojų organizacijoms ir, kai tinkama, verslininkų asociacijoms
turėtų būti leidžiama pranešti kompetentingoms institucijoms apie
įtariamus pažeidimus, kuriems taikomas šis reglamentas, ir keistis su
jomis informacija, būtina siekiant nustatyti, ištirti ir nutraukti
pažeidimus, pateikti savo nuomonę apie tyrimus ar pažeidimus ir pranešti
kompetentingoms institucijoms apie piktnaudžiavimą vartotojų interesų
apsaugos Sąjungos teisės aktais;

(36)

	

siekiant užtikrinti tinkamą šio reglamento įgyvendinimą valstybės narės
turėtų suteikti paskirtosioms įstaigoms, Europos vartotojų centrams,
vartotojų organizacijoms ir asociacijoms bei, kai tinkama, verslininkų
asociacijoms, turintiems būtinų ekspertinių žinių, teisę siųsti išorės
įspėjimus atitinkamų valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir
Komisijai apie įtariamus pažeidimus, kuriems taikomas šis reglamentas,
ir suteikti turimą būtiną informaciją. Valstybės narės gali turėti
atitinkamų priežasčių nesuteikti tokiems subjektams teisės imtis tokių
veiksmų. Šiame kontekste, kai valstybė narė nusprendžia vienam iš tų
subjektų nesuteikti teisės siųsti išorės įspėjimų, ji turėtų pateikti
tai pagrindžiantį paaiškinimą;

(37)

	

vienalaikiai patikrinimai yra dar viena vykdymo užtikrinimo veiksmų
koordinavimo forma, kuri pasirodė esanti veiksminga kovos su vartotojų
interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų pažeidimais priemonė, ir ateityje
turėtų būti toliau taikoma ir stiprinama tiek internetiniame, tiek
neinternetiniame sektoriuose. Vienalaikiai patikrinimai visų pirma
turėtų būti vykdomi, kai dėl rinkos tendencijų, vartotojų skundų ar kitų
ženklų yra pagrindo manyti, kad galėjo būti padaryti arba yra daromi
vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų pažeidimai;

(38)

	

su vartotojų skundais susiję duomenys gali padėti Sąjungos ir
nacionalinio lygmens politikos formuotojams įvertinti vartotojų rinkų
veikimą ir nustatyti pažeidimus. Turėtų būti skatinamas keitimasis
tokiais duomenimis Sąjungos lygmeniu;

(39)

	

labai svarbu, kad tiek, kiek tai būtina šio reglamento tikslams
pasiekti, valstybės narės informuotų viena kitą ir Komisiją apie savo
veiklą vartotojų interesų apsaugos srityje, įskaitant apie paramą
vartotojų atstovų veiklai, apie paramą įstaigų, kurios yra atsakingos už
neteisminį vartotojų ginčų sprendimą, veiklai ir apie paramą vartotojų
teisei kreiptis į teismą. Bendradarbiaudamos su Komisija valstybės narės
turėtų turėti galimybę vykdyti bendrą veiklą, susijusią su keitimusi
informacija apie vartotojų politiką pirmiau nurodytose srityse;

(40)

	

esami vykdymo užtikrinimo iššūkiai peržengia Sąjungos sienas, o Sąjungos
vartotojų interesai turi būti ginami nuo trečiosiose valstybėse
įsisteigusių nesąžiningų verslininkų. Todėl reikėtų derėtis dėl
tarptautinių susitarimų su trečiosiomis valstybėmis dėl savitarpio
pagalbos vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų vykdymo
užtikrinimo srityje. Į tuos tarptautinius susitarimus turėtų būti
įtrauktas šio reglamento dalykas ir dėl jų turėtų būti deramasi Sąjungos
lygmeniu, kad būtų užtikrinta optimali Sąjungos vartotojų apsauga ir
sklandus bendradarbiavimas su trečiosiomis valstybėmis;

(41)

	

informacijai, kuria keičiasi kompetentingos institucijos, turėtų būti
taikomos griežtos konfidencialumo ir profesinės bei komercinės
paslapties taisyklės siekiant užtikrinti, kad tyrimams nekiltų pavojus
arba kad nebūtų nesąžiningai kenkiama verslininkų reputacijai.
Kompetentingos institucijos turėtų nuspręsti atskleisti tokią
informaciją tik jei tai tikslinga ir būtina, laikantis proporcingumo
principo, atsižvelgiant į viešąjį interesą, kaip antai viešasis
saugumas, vartotojų apsauga, visuomenės sveikata, aplinkos apsauga ar
tinkamas nusikalstamų veikų tyrimų vykdymas, atsižvelgdamos į kiekvieną
konkretų atvejį;

(42)

	

siekiant padidinti bendradarbiavimo tinklo skaidrumą ir vartotojų bei
plačiosios visuomenės informuotumą, Komisija kas dvejus metus turėtų
parengti informacijos, statistinių duomenų ir pokyčių vartotojų teisės
aktų vykdymo užtikrinimo srityje apžvalgą, o joje pateikti duomenys
turėtų būti surinkti laikantis šiame reglamente numatytos vykdymo
užtikrinimo bendradarbiavimo sistemos, ir viešai paskelbti tą apžvalgą;

(43)

	

turėtų būti efektyviai ir veiksmingai kovojama su plačiai paplitusiais
pažeidimais. Šiuo tikslu turėtų būti įdiegta kas dvejus metus vykdomo
keitimosi informacija apie vykdymo užtikrinimo prioritetus sistema;

(44)

	

siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas,
Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai nustatyti
elektroninės duomenų bazės veikimo praktines priemones ir veikimo
taisykles. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos
Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011 (5)
<#ntr5-L_2017345LT.01000101-E0005>;

(45)

	

šiuo reglamentu nedaromas poveikis sektorinėms Sąjungos taisyklėms,
kuriomis numatomas sektorių reguliavimo institucijų bendradarbiavimas,
ar taikomoms sektorinėms Sąjungos taisyklėms dėl žalos vartotojams, kuri
buvo padaryta dėl tų taisyklių pažeidimų, atlyginimo. Šiuo reglamentu
taip pat nedaromas poveikis kitoms bendradarbiavimo sistemoms ir
tinklams, kuriuos nustato sektoriniai Sąjungos teisės aktai. Šiuo
reglamentu skatinamas dar glaudesnis vartotojų apsaugos tinklo ir
reguliavimo įstaigų bei institucijų tinklų, įsteigtų sektoriniais
Sąjungos teisės aktais, bendradarbiavimas ir veiklos koordinavimas. Šiuo
reglamentu nedaromas poveikis su teisminiu bendradarbiavimu civilinėse
ir baudžiamose bylose susijusių priemonių taikymui valstybėse narėse;

(46)

	

šiuo reglamentu nedaromas poveikis teisei prašyti individualios ar
kolektyvinės kompensacijos, kuriai taikoma nacionalinės teisė, ir juo
nenumatomas tų reikalavimų vykdymo užtikrinimas;

(47)

	

taikant šį reglamentą turėtų būti taikomi Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (EB) Nr. 45/2001 (6) <#ntr6-L_2017345LT.01000101-E0006>,
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 (7)
<#ntr7-L_2017345LT.01000101-E0007> ir Europos Parlamento ir Tarybos
direktyva (ES) 2016/680 (8) <#ntr8-L_2017345LT.01000101-E0008>;

(48)

	

šiuo reglamentu nedaromas poveikis taikomoms Sąjungos taisyklėms dėl
nacionalinių reguliavimo įstaigų įgaliojimų, nustatytų sektoriniais
Sąjungos teisės aktais. Jei tinkama ir įmanoma, siekdamos nutraukti arba
uždrausti pažeidimus, kuriems taikomas šis reglamentas, ir padėti
kompetentingoms institucijoms tą padaryti, tos įstaigos turėtų naudotis
įgaliojimais, kurie joms suteikti pagal Sąjungos teisę ir nacionalinę teisę;

(49)

	

šiuo reglamentu nedaromas poveikis kompetentingų institucijų ir Europos
bankininkystės institucijos vaidmeniui ir įgaliojimams saugant
kolektyvinius ekonominius vartotojų interesus, susijusius su mokėjimo
sąskaitų tvarkymo paslaugomis ir kredito sutartimis dėl gyvenamosios
paskirties nekilnojamojo turto pagal Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvą 2014/17/ES (9) <#ntr9-L_2017345LT.01000101-E0009> ir Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvą 2014/92/ES (10)
<#ntr10-L_2017345LT.01000101-E0010>;

(50)

	

atsižvelgiant į esamus bendradarbiavimo mechanizmus pagal Direktyvą
2014/17/ES ir Direktyvą 2014/92/ES, savitarpio pagalbos mechanizmas
neturėtų būti taikomas tų direktyvų Sąjungos vidaus pažeidimams;

(51)

	

šiuo reglamentu nedaromas poveikis Tarybos reglamentui Nr. 1 (11)
<#ntr11-L_2017345LT.01000101-E0011>;

(52)

	

šiuo reglamentu gerbiamos pagrindinės teisės ir laikomasi principų,
kurie visų pirma pripažįstami Europos Sąjungos pagrindinių teisių
chartijoje ir kurie yra valstybių narių konstitucinėse tradicijose.
Todėl šis reglamentas turėtų būti aiškinamas ir taikomas laikantis tų
teisių ir principų, įskaitant teises ir principus, susijusius su
saviraiškos laisve ir žiniasklaidos laisve bei pliuralizmu. Naudodamosi
šiuo reglamentu nustatytais minimaliais įgaliojimais, kompetentingos
institucijos turėtų rasti tinkamą pusiausvyrą tarp pagrindinėmis
teisėmis saugomų interesų, kaip antai aukšto lygio vartotojų apsaugos,
laisvės užsiimti verslu ir informacijos laisvės;

(53)

	

kadangi šio reglamento tikslo, t. y. nacionalinių institucijų, atsakingų
už vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymo užtikrinimą, bendradarbiavimo,
valstybės narės negali deramai pasiekti, nes jos veikdamos vienos negali
užtikrinti bendradarbiavimo ir koordinavimo, o dėl siūlomo veiksmo
teritorinio ir asmeninio masto to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos
lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto
subsidiarumo principo Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame
straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama
to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

(54)

	

todėl Reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 turėtų būti panaikintas,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

I SKYRIUS

ĮVADINĖS NUOSTATOS

1 straipsnis

Dalykas

Šiuo reglamentu nustatomos sąlygos, pagal kurias kompetentingos
institucijos, jų valstybių narių paskirtos atsakingomis už vartotojų
interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimą,
bendradarbiauja ir derina veiksmus tarpusavyje ir su Komisija, siekdamos
užtikrinti tų teisės aktų laikymąsi ir sklandų vidaus rinkos veikimą bei
stiprinti vartotojų ekonominių interesų apsaugą.

2 straipsnis

Taikymo sritis

1.   Šis reglamentas taikomas Sąjungos vidaus pažeidimams, plačiai
paplitusiems pažeidimams ir Sąjungos mastu plačiai paplitusiems
pažeidimams, net jei šie pažeidimai buvo nutraukti dar nepradėjus
vykdymo užtikrinimo veiksmų ar jų neužbaigus.

2.   Šiuo reglamentu nedaromas poveikis Sąjungos taisyklėms dėl
tarptautinės privatinės teisės, visų pirma susijusioms su teismų
jurisdikcija ir taikytina teise.

3.   Šiuo reglamentu nedaromas poveikis priemonių, susijusių su
teisminio bendradarbiavimo civilinėse ir baudžiamosiose bylose taikymui
valstybėse narėse, visų pirma Europos teisminio tinklo veikimui.

4.   Šiuo reglamentu nedaromas poveikis jokių papildomų valstybių narių
įsipareigojimų dėl savitarpio pagalbos saugant vartotojų kolektyvinius
ekonominius interesus, įskaitant baudžiamosiose bylose, kylančių iš kitų
teisės aktų, įskaitant dvišalius ar daugiašalius susitarimus, vykdymui.

5.   Šiuo reglamentu nedaromas poveikis Europos Parlamento ir Tarybos
direktyvai 2009/22/EB (12) <#ntr12-L_2017345LT.01000101-E0012>.

6.   Šiuo reglamentu nedaromas poveikis galimybei imtis kitų viešojo ar
privataus vykdymo užtikrinimo veiksmų laikantis nacionalinė teisės.

7.   Šiuo reglamentu nedaromas poveikis atitinkamoms Sąjungos teisės
aktų nuostatoms, taikomoms asmenų apsaugai tvarkant asmens duomenis.

8.   Šiuo reglamentu nedaromas poveikis nacionalinei teisei, taikomai
žalos vartotojams, kuri buvo padaryta dėl vartotojų interesų apsaugos
Sąjungos teisės aktų pažeidimų, atlyginimui.

9.   Šiuo reglamentu nedaromas poveikis kompetentingų institucijų teisei
atlikti tyrimus ir imtis vykdymo užtikrinimo veiksmų daugiau nei vieno
verslininkų atžvilgiu už panašius pažeidimus, kuriems taikomas šis
reglamentas.

10.   Šio reglamento III skyrius netaikomas direktyvų 2014/17/ES ir
2014/92/ES Sąjungos vidaus pažeidimams.

3 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:

1)

   vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktai – reglamentai ir į
valstybių narių vidaus teisės sistemą perkeltos direktyvos, išvardyti
šio reglamento priede;

2)

   Sąjungos vidaus pažeidimas – vartotojų interesų apsaugos Sąjungos
teisės aktams prieštaraujantis veiksmas ar neveikimas, kuriuo buvo
padaryta žala, yra daroma žala arba gali būti padaryta žala vartotojų,
gyvenančių kitoje valstybėje narėje nei ta, kurioje:

a)

	

pradėtas ar įvykdytas veiksmas ar neveikimas;

b)

	

įsisteigęs už tą veiksmą ar neveikimą atsakingas verslininkas, arba

c)

	

yra įrodymų arba verslininko turto, susijusių su veiksmais ar neveikimu,
kolektyviniams interesams;

3)

   plačiai paplitęs pažeidimas:

a)

	

vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktams prieštaraujantis
veiksmas ar neveikimas, kuriuo buvo padaryta žala, yra daroma žala arba
gali būti padaryta žala vartotojų, gyvenančių bent dviejose kitose
valstybėse narėse nei ta, kurioje:

i)

	

pradėtas ar įvykdytas veiksmas ar neveikimas;

ii)

	

įsisteigęs už tą veiksmą ar neveikimą atsakingas verslininkas, arba

iii)

	

yra įrodymų arba verslininko turto, susijusių su veiksmais ar neveikimu
kolektyviniams interesams, arba

b)

	

vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktams prieštaraujantys
veiksmai ar neveikimas, kuriais buvo padaryta žala, yra daroma žala arba
gali būti padaryta žala vartotojų kolektyviniams interesams, kurie turi
bendrų bruožų, įskaitant tą pačią neteisėtą veiką, to paties intereso
pažeidimą ir vykimą vienu metu, juos vykdant tam pačiam verslininkui,
bent trijose valstybėse narėse;

4)

   Sąjungos mastu plačiai paplitęs pažeidimas – plačiai paplitęs
pažeidimas, kuriuo buvo padaryta žala, yra daroma žala arba gali būti
padaryta žala vartotojų kolektyviniams interesams bent dvi trečiąsias
visų valstybių narių sudarančiose valstybėse narėse, kuriose gyvena bent
du trečdaliai visų Sąjungos gyventojų;

5)

   pažeidimai, kuriems taikomas šis reglamentas – Sąjungos vidaus
pažeidimai, plačiai paplitę pažeidimai ir Sąjungos mastu plačiai paplitę
pažeidimai;

6)

   kompetentinga institucija – nacionaliniu, regioniniu ar vietos
lygmeniu įsteigta valdžios institucija, valstybės narės paskirta
atsakinga už vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų vykdymo
užtikrinimą;

7)

   bendra ryšių palaikymo tarnyba – valdžios institucija, valstybės
narės, paskirta atsakinga už šio reglamento taikymo toje valstybėje
narėje koordinavimą;

8)

   paskirtoji įstaiga – įstaiga, turinti teisėtą interesą, kad būtų
nutraukti arba uždrausti vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės
aktų pažeidimai, kurią paskyrė valstybė narė ir kuriai kompetentinga
institucija nurodė rinkti būtiną informaciją ir imtis pagal nacionalinę
teisę tai įstaigai numatytų būtinų vykdymo užtikrinimo priemonių, kad
pažeidimai būtų nutraukti arba uždrausti, ir kuri veikia tos
kompetentingos institucijos vardu;

9)

   institucija pareiškėja – savitarpio pagalbos prašymą pateikusi
kompetentinga institucija;

10)

   institucija, į kurią kreipiamasi – savitarpio pagalbos prašymą gavusi
kompetentinga institucija;

11)

   verslininkas – kiekvienas valstybės ar privačiai valdomas fizinis
arba juridinis asmuo, kuris veikia pagal sutartis, kurioms taikoma ši
direktyva, siekdamas tikslų, susijusių su jo prekyba, verslu, amatu arba
profesija, įskaitant kiekvieną kitą asmenį, veikiantį prekiautojo vardu
arba jo naudai;

12)

   vartotojas – fizinis asmuo, kuris veikia siekdamas tikslų,
nesusijusių su jo prekyba, verslu, amatu ar profesija;

13)

   vartotojo skundas – pagrįstais įrodymais paremtas pareiškimas, kad
prekiautojas įvykdė, vykdo ar gali įvykdyti vartotojų interesų apsaugos
Sąjungos teisės aktų pažeidimą;

14)

   žala vartotojų kolektyviniams interesams – reali ar galima žala tam
tikro skaičiaus vartotojų interesams dėl Sąjungos vidaus pažeidimų,
plačiai paplitusių pažeidimų ar Sąjungos mastu plačiai paplitusių pažeidimų;

15)

   elektroninė sąsaja – programinė įranga, įskaitant interneto svetainę,
svetainės dalį ar taikomąją programą, valdomą verslininko ar jo vardu,
skirta suteikti vartotojams prieigą prie verslininko prekių ar paslaugų;

16)

   vienalaikiai patikrinimai (angl. sweeps) – suderinti vartotojų rinkų
patikrinimai vienu metu atliekant koordinuojamus kontrolės veiksmus,
kuriais siekiama patikrinti ar laikomasi vartotojų interesų apsaugos
Sąjungos teisės aktų arba nustatyti tų aktų pažeidimus.

4 straipsnis

Pranešimas apie senaties terminus

Kiekviena bendra ryšių palaikymo tarnyba praneša Komisijai apie jos
valstybėje narėje galiojančius senaties terminus, taikomus vykdymo
užtikrinimo priemonėms, nurodytoms 9 straipsnio 4 dalyje. Komisija
parengia senaties terminų, apie kuriuos pranešta, santrauką ir sudaro
kompetentingoms institucijoms galimybes su ja susipažinti.

II SKYRIUS

KOMPETENTINGOS INSTITUCIJOS IR JŲ ĮGALIOJIMAI

5 straipsnis

Kompetentingos institucijos ir bendros ryšių palaikymo tarnybos

1.   Kiekviena valstybė narė paskiria vieną ar daugiau kompetentingų
institucijų ir bendrą ryšių palaikymo tarnybą, atsakingas už šio
reglamento taikymą.

2.   Kompetentingos institucijos vykdo savo pareigas pagal šį reglamentą
taip, lyg veiktų savo valstybės narės vartotojų vardu ir savo iniciatyva.

3.   Kiekvienoje valstybėje narėje bendra ryšių palaikymo tarnyba yra
atsakinga už kompetentingų institucijų, kitų valdžios institucijų,
nurodytų 6 straipsnyje, ir, jei taikoma, paskirtųjų įstaigų vykdomos
tyrimo ir vykdymo užtikrinimo veiklos koordinavimą pažeidimų, kuriems
taikomas šis reglamentas, atžvilgiu.

4.   Valstybės narės užtikrina, kad kompetentingos institucijos ir
bendros ryšių palaikymo tarnybos turėtų šiam reglamentui taikyti būtinų
išteklių, įskaitant pakankamus biudžeto ir kitus išteklius, ekspertus,
procedūras ir kitas priemones.

5.   Kai valstybių narių teritorijose yra daugiau nei viena
kompetentinga institucija, valstybės narės užtikrina, kad atitinkamos tų
kompetentingų institucijų pareigos būtų aiškiai apibrėžtos ir, kad jos
glaudžiai bendradarbiautų tam, kad galėtų tas pareigas atlikti veiksmingai.

6 straipsnis

Bendradarbiavimas taikant šį reglamentą valstybėse narėse

1.   Siekiant tinkamai taikyti šį reglamentą, kiekviena valstybė narė
užtikrina, kad jos kompetentingos institucijos, kitos valdžios
institucijos ir, jei taikoma, paskirtosios įstaigos veiksmingai
tarpusavyje bendradarbiautų.

2.   Kompetentingos institucijos prašymu 1 dalyje nurodytos kitos
valdžios institucijos imasi visų būtinų pagal nacionalinę teisę numatytų
priemonių, kad pažeidimai, kuriems taikomas šis reglamentas, būtų
nutraukti arba uždrausti.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad 1 dalyje nurodytos kitos valdžios
institucijos turėtų veiksmingam bendradarbiavimui su kompetentingomis
institucijomis, taikant šį reglamentą, būtinas priemones ir įgaliojimus.
Tos kitos valdžios institucijos kompetentingoms institucijoms
reguliariai praneša apie priemones, kurių buvo imtasi taikant šį reglamentą.

7 straipsnis

Paskirtųjų įstaigų vaidmuo

1.   Kai tinkama, kompetentinga institucija (toliau – nurodymus duodanti
institucija) gali laikantis savo nacionalinės teisės nurodyti
paskirtajai įstaigai surinkti būtiną informaciją, susijusią su
pažeidimu, kuriam taikomas šis reglamentas, arba imtis būtinų vykdymo
užtikrinimo priemonių, kurių ji gali imtis vadovaudamasi nacionaline
teise, kad tas pažeidimas būtų nutrauktas arba uždraustas. Nurodymus
duodanti institucija duoda nurodymus paskirtajai įstaigai tik jeigu,
pasikonsultavusi su institucija pareiškėja arba kitomis pažeidimo,
kuriam taikomas šis reglamentas, atveju kompetentingomis institucijomis,
tiek institucija pareiškėja, tiek institucija, į kurią kreipiamasi, arba
visos atitinkamos kompetentingos institucijos sutinka, jog yra tikėtina,
kad paskirtoji įstaiga gaus būtiną informaciją arba pažeidimas bus
nutrauktas ar uždraustas bent taip pat veiksmingai ir efektyviai, kaip
tai būtų padaryta, jei būtų veikusi nurodymus duodanti institucija.

2.   Jei, institucijos pareiškėjos ar kitų pažeidimo, kuriam taikomas
šis reglamentas, atveju kompetentingų institucijų nuomone, 1 dalyje
nustatytos sąlygos nėra įvykdytos, jos apie tai raštu nedelsdamos
informuoja nurodymus duodančią instituciją, pagrįsdamos savo nuomonę.
Jei nurodymus duodanti institucija nesutinka su ta nuomone, ji gali
perduoti klausimą svarstyti Komisijai, kuri nedelsdama priima tuo
klausimu nuomonę.

3.   Nurodymus duodanti institucija ir toliau privalo rinkti būtiną
informaciją arba imtis būtinų vykdymo užtikrinimo priemonių, jeigu:

a)

	

paskirtajai įstaigai nepavyksta gauti būtinos informacijos arba
nedelsiant nutraukti ar uždrausti pažeidimo, kuriam taikomas šis
reglamentas, arba

b)

	

pažeidimo, kuriam taikomas šis reglamentas, atveju kompetentingos
institucijos, nesutinka, kad paskirtajai įstaigai galėtų būti duoti
nurodymai pagal 1 dalį.

4.   Nurodymus duodanti institucija imasi visų būtinų priemonių, kad
būtų užkirstas kelias informacijos, kuriai taikomos 33 straipsnyje
nustatytos konfidencialumo ir profesinių bei komercinių paslapčių
taisyklės, atskleidimui.

8 straipsnis

Informacija ir sąrašai

1.   Kiekviena valstybė narė nedelsdama praneša Komisijai toliau
nurodytą informaciją ir visus jos pakeitimus:

a)

	

kompetentingų institucijų, bendros ryšių palaikymo tarnybos, paskirtųjų
įstaigų ir subjektų, siunčiančių išorės įspėjimus pagal 27 straipsnio
1 dalį, duomenis ir kontaktinę informaciją; ir

b)

	

informaciją apie kompetentingų institucijų veiklos organizavimą,
įgaliojimus ir pareigas.

2.   Komisija tvarko ir atnaujina savo interneto svetainėje viešai
skelbiamą kompetentingų institucijų, bendrų ryšių palaikymo tarnybų,
paskirtųjų įstaigų ir subjektų, siunčiančių išorės įspėjimus pagal
27 straipsnio 1 ar 2 dalis, sąrašą.

9 straipsnis

Minimalūs kompetentingų institucijų įgaliojimai

1.   Kiekviena kompetentinga institucija turi minimalius šio straipsnio
3, 4, 6 ir 7 dalyse nustatytus tyrimo ir vykdymo užtikrinimo
įgaliojimus, kurie būtini šio reglamento taikymui, ir jais naudojasi
laikydamasi 10 straipsnio.

2.   Nepaisant 1 dalies, valstybės narės gali nuspręsti nesuteikti visų
įgaliojimų kiekvienai kompetentingai institucijai, su sąlyga, kad
kiekvienu įgaliojimu gali būti naudojamasi veiksmingai ir tiek, kiek
būtina bet kurio pažeidimo, kuriam taikomas šis reglamentas, atžvilgiu
laikantis 10 straipsnio.

3.   Kompetentingos institucijos turi bent šiuos tyrimo įgaliojimus:

a)

	

įgaliojimus susipažinti su bet kokios formos ar formato visais
atitinkamais dokumentais, duomenimis ar informacija, susijusiais su
pažeidimais, kuriems taikomas šis reglamentas, neatsižvelgiant į jų
saugojimo laikmeną ar jų saugojimo vietą;

b)

	

įgaliojimus reikalauti, kad valdžios institucija, įstaiga ar agentūra jų
valstybėje narėje arba fizinis asmuo ar juridinis asmuo pateiktų visą
bet kokios formos ar formato atitinkamą informaciją, duomenis arba
dokumentus, neatsižvelgiant į jų saugojimo laikmeną ar jų saugojimo
vietą, siekiant nustatyti, ar padarytas ar daromas pažeidimas, kuriam
taikomas šis reglamentas, ir siekiant nustatyti tokio pažeidimo detales,
be kita ko, atsekti finansų ir duomenų judėjimą, nustatyti su finansų ir
duomenų judėjimu susijusių asmenų tapatybę ir nustatyti duomenis apie
bankų sąskaitas ir interneto svetainių nuosavybę;

c)

	

įgaliojimus atlikti būtinus patikrinimus vietoje, įskaitant teisę
patekti į bet kokias patalpas, teritoriją ar transporto priemones,
kurias verslininkas, kurio atžvilgiu atliekamas tyrimas, naudoja
siekdamas tikslų, susijusių su jo prekyba, verslu, amatu ar profesija,
arba paprašyti, kad tą atliktų kitos valdžios institucijos, siekiant
išnagrinėti, konfiskuoti, paimti ar gauti bet kokioje saugojimo
laikmenoje laikomos informacijos, duomenų ar dokumentų kopijas;
įgaliojimus konfiskuoti bet kokią informaciją, duomenis ar dokumentus
tokiam laikotarpiui ir tokiu mastu, kiek tai būtina patikrinimui
atlikti; įgaliojimus prašyti atitinkamo verslininko, kurio atžvilgiu
atliekamas tyrimas, atstovo arba darbuotojo pateikti paaiškinimus dėl
faktų arba pateikti informaciją, duomenis arba dokumentus, susijusius su
tikrinimo dalyku, ir užfiksuoti atsakymus;

d)

	

įgaliojimus įsigyti prekių ar paslaugų kaip bandomųjų pirkinių, kai
būtina neatskleidžiant savo tapatybės įsigyjant, siekiant aptikti
pažeidimus, kuriems taikomas šis reglamentas ir gauti įrodymų, įskaitant
įgaliojimus prekes ar paslaugas apžiūrėti, stebėti, nagrinėti,
išmontuoti arba išbandyti.

4.   Kompetentingos institucijos turi bent šiuos vykdymo užtikrinimo
įgaliojimus:

a)

	

įgaliojimus patvirtinti laikinąsias priemones, kuriomis siekiama
išvengti didelės žalos vartotojų kolektyviniams interesams rizikos;

b)

	

įgaliojimus siekti gauti iš už pažeidimą, kuriam taikomas šis
reglamentas, atsakingo verslininko įsipareigojimus nutraukti tą
pažeidimą, arba priimti tokius įsipareigojimus;

c)

	

įgaliojimus gauti iš verslininko jo iniciatyva prisiimtus papildomus
įsipareigojimus imtis taisomųjų priemonių vartotojų, kurie nukentėjo nuo
įtariamo pažeidimo, kuriam taikomas šis reglamentas, naudai, arba, kai
tinkama siekti gauti iš verslininko įsipareigojimus pasiūlyti nuo to
pažeidimo nukentėjusiems vartotojams tinkamas taisomąsias priemones;

d)

	

kai taikytina, įgaliojimus atitinkamomis priemonėmis informuoti
vartotojus, kurie, kaip tvirtina dėl pažeidimo, kuriam taikomas šis
reglamentas, yra patyrę žalą, apie tai, kaip siekti žalos atlyginimo
pagal nacionalinę teisę;

e)

	

įgaliojimus raštu nurodyti, kad verslininkas nutrauktų pažeidimus,
kuriems taikomas šis reglamentas;

f)

	

įgaliojimus nutraukti arba uždrausti pažeidimus, kuriems taikomas šis
reglamentas;

g)

	

kai nėra kitų veiksmingų priemonių pažeidimui, kuriam taikomas šis
reglamentas, nutraukti arba uždrausti ir siekiant išvengti didelės žalos
vartotojų kolektyviniams interesams rizikos:

i)

	

įgaliojimus pašalinti turinį arba apriboti prieigą prie elektroninės
sąsajos, arba nurodyti aiškiai pateikti įspėjimą vartotojams jiems
besijungiant prie elektroninės sąsajos;

ii)

	

įgaliojimus nurodyti prieglobos paslaugų teikėjui pašalinti, pasyvinti
arba apriboti prieigą prie elektroninės sąsajos arba

iii)

	

atitinkamais atvejais, įgaliojimus nurodyti domenų registrų tarnyboms ar
registrų tvarkytojams panaikinti visiškai apibrėžtą domeno vardą ir
leisti atitinkamai kompetentingai institucijai jį įregistruoti,

įskaitant įgaliojimus įgyvendinti tokias priemones paprašant trečiąsias
šalis arba kitas valdžios institucijas;

h)

	

įgaliojimus taikyti sankcijas, kaip antai vienkartines arba periodines
baudas už pažeidimus, kuriems taikomas šis reglamentas, taip pat už
pagal šį reglamentą priimto sprendimo, nutarties, laikinosios priemonės,
verslininko įsipareigojimo arba kitos priemonės nevykdymą.

Sankcijos, nurodytos h punkte, turi būti veiksmingos, proporcingos ir
atgrasomos laikantis vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų
reikalavimų. Visų pirma turi būti deramai atsižvelgiama, kai taikoma, į
aptariamo pažeidimo pobūdį, sunkumą ir trukmę.

5.   Įgaliojimai skirti sankcijas už pažeidimus, kuriems taikomas šis
reglamentas, kaip antai vienkartines arba periodines baudas, taikomi
padarius bet kokį vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų
pažeidimą tais atvejais, kai jos yra numatytos atitinkamame Sąjungos
teisės akte, įtrauktame į priedą. Tai nedaro poveikio nacionalinių
institucijų įgaliojimams nacionalinėje teisėje nustatytomis sąlygomis
skirti sankcijas, kaip antai administracines baudas arba kitas
vienkartines ar periodines baudas, tais atvejais, kai Sąjungos teisės
aktai, įtraukti į priedą, sankcijų nenumato.

6.   Kompetentingos institucijos turi įgaliojimus savo pačių iniciatyva
pradėti tyrimus ar procedūras, kad nutrauktų ar uždraustų pažeidimus,
kuriems taikomas šis reglamentas.

7.   Kompetentingos institucijos gali paskelbti galutinį sprendimą,
verslininko įsipareigojimus arba nutartis, priimtus pagal šį reglamentą,
įskaitant paskelbti verslininko, atsakingo už pažeidimą, kuriam taikomas
šis reglamentas, tapatybės duomenis.

8.   Kai taikoma, kompetentingos institucijos gali konsultuotis su
vartotojų organizacijomis, verslininkų asociacijomis, paskirtosiomis
įstaigomis arba kitais atitinkamais subjektais dėl pasiūlytų
įsipareigojimų nutraukti pažeidimą, kuriam taikomas šis reglamentas,
veiksmingumo.

10 straipsnis

Naudojimasis minimaliais įgaliojimais

1.   9 straipsnyje nustatytais įgaliojimais:

a)

	

naudojasi tiesiogiai pačios kompetentingos institucijos;

b)

	

naudojamasi prireikus kreipiantis į kitas kompetentingas institucijas
arba kitas valdžios institucijas;

c)

	

naudojamasi, jei taikoma, duodant nurodymus paskirtosioms įstaigoms, arba

d)

	

naudojamasi kreipiantis į kompetentingus priimti reikalingą sprendimą
teismus, be kita ko, prireikus – kai prašymas priimti reikalingą
sprendimą nepatenkinamas – pateikiant apeliacinį skundą.

2.   9 straipsnyje nustatytų įgaliojimų įgyvendinimas ir naudojimasis
jais taikant šį reglamentą turi būti proporcingi ir vykdomi laikantis
Sąjungos ir nacionalinės teisės, įskaitant taikytinas procedūrines
apsaugos priemones ir Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos
principus. Tyrimo ir vykdymo užtikrinimo priemonės, patvirtintos taikant
šį reglamentą, turi atitikti vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės
aktų pažeidimo pobūdį ir bendrą faktinę ar potencialią juo sukeliamą žalą.

III SKYRIUS

SAVITARPIO PAGALBOS MECHANIZMAS

11 straipsnis

Prašymai pateikti informaciją

1.   Institucijos pareiškėjos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi,
nedelsdama ir bet kuriuo atveju per 30 dienų, išskyrus atvejus, kai
susitarta kitaip, pateikia institucijai pareiškėjai visą susijusią
informaciją, būtiną norint nustatyti, ar buvo padarytas ar yra daromas
Sąjungos vidaus pažeidimas, ir tą pažeidimą nutraukti.

2.   Institucija, į kurią kreipiamasi, atlieka tinkamus ir būtinus
tyrimus arba imasi visų kitų reikiamai informacijai surinkti būtinų ar
tinkamų priemonių. Prireikus tie tyrimai atliekami padedant kitoms
valdžios institucijoms arba paskirtosioms įstaigoms.

3.   Institucijos pareiškėjos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi,
gali leisti institucijos pareiškėjos pareigūnams dalyvauti tyrimuose,
kuriuos atlieka institucijos, į kurią kreipiamasi, pareigūnai.

12 straipsnis

Prašymai imtis vykdymo užtikrinimo priemonių

1.   Institucijos pareiškėjos prašymu institucija, į kurią kreipiamasi,
imasi visų būtinų ir proporcingų vykdymo užtikrinimo priemonių Sąjungos
vidaus pažeidimui nutraukti arba uždrausti, naudodamasi 9 straipsnyje
nustatytais įgaliojimais ir visais kitais papildomais įgaliojimais, jai
suteiktais pagal nacionalinę teisę. Institucija, į kurią kreipiamasi,
nustato tinkamas vykdymo užtikrinimo priemones, reikalingas, kad būtų
nutrauktas arba uždraustas Sąjungos vidaus pažeidimas, ir jų imasi
nedelsdama, bet ne vėliau kaip per šešis mėnesius po prašymo gavimo
dienos, išskyrus atvejus, kai ji pateikia konkrečias to termino
pratęsimo priežastis. Kai tinkama, institucija, į kurią kreipiamasi, už
Sąjungos vidaus pažeidimą atsakingam verslininkui taiko sankcijas, kaip
antai, skiria vienkartines arba periodines baudas. Institucija, į kurią
kreipiamasi, gali gauti iš verslininko jo iniciatyva prisiimtus
papildomus įsipareigojimus imtis taisomųjų priemonių vartotojų, kurie
nukentėjo nuo įtariamo Sąjungos vidaus pažeidimo, naudai arba, kai
tinkama, gali siekti gauti iš verslininko įsipareigojimus pasiūlyti nuo
to pažeidimo nukentėjusiems vartotojams tinkamas taisomąsias priemones.

2.   Institucija, į kurią kreipiamasi, reguliariai informuoja
instituciją pareiškėją apie veiksmus ir priemones, kurių imtasi, ir apie
veiksmus ir priemones, kurių ji ketina imtis. Institucija, į kurią
kreipiamasi, naudodamasi 35 straipsnyje numatyta elektronine duomenų
baze nedelsdama praneša institucijai pareiškėjai, kitų valstybių narių
kompetentingoms institucijoms ir Komisijai apie priemones, kurių buvo
imtasi, ir apie tų priemonių poveikį Sąjungos vidaus pažeidimui,
įskaitant šią informaciją:

a)

	

ar buvo nustatytos laikinosios priemonės;

b)

	

ar pažeidimas buvo nutrauktas;

c)

	

kokios priemonės buvo patvirtintos ir ar tos priemonės buvo įgyvendintos;

d)

	

kokios aprėpties buvo pasiūlyti įsipareigojimai imtis taisomųjų
priemonių vartotojams, kurie nukentėjo dėl įtariamo pažeidimo.

13 straipsnis

Procedūra, susijusi su savitarpio pagalbos prašymais

1.   Savitarpio pagalbos prašyme institucija pareiškėja pateikia
informaciją, būtiną kad institucija, į kurią kreipiamasi, galėtų
patenkinti tą prašymą, įskaitant visus būtinus įrodymus, kuriuos galima
gauti tik institucijos pareiškėjos valstybėje narėje.

2.   Institucija pareiškėja siunčia tokius savitarpio pagalbos prašymus
institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės bendrai ryšių
palaikymo tarnybai ir informavimo tikslais – institucijos pareiškėjos
valstybės narės bendrai ryšių palaikymo tarnybai. Institucijos, į kurią
kreipiamasi, valstybės narės bendra ryšių palaikymo tarnyba prašymus
nedelsdama perduoda atitinkamai kompetentingai institucijai.

3.   Savitarpio pagalbos prašymai ir visa su jais susijusi informacija
teikiami raštu, naudojant standartines formas, ir jie siunčiami
elektroniniu būdu per pagal 35 straipsnyje numatytą elektroninę duomenų
bazę.

4.   Atitinkamos kompetentingos institucijos susitaria dėl kalbų,
kuriomis teikiami savitarpio pagalbos prašymai ir visa su jais susijusi
informacija.

5.   Nesusitarus dėl kalbų, savitarpio pagalbos prašymai siunčiami
institucijos pareiškėjos valstybės narės valstybine kalba arba viena iš
valstybinių kalbų, o atsakymai – institucijos, į kurią kreipiamasi,
valstybės narės valstybine kalba arba viena iš valstybinių kalbų. Tokiu
atveju kiekviena kompetentinga institucija yra atsakinga už tai, kad iš
kitos kompetentingos institucijos gauti prašymai, atsakymai ir kiti
dokumentai būtų išversti į reikiamą kalbą.

6.   Institucija, į kurią kreipiamasi, atsakymus siunčia tiesiogiai tiek
institucijai pareiškėjai, tiek ir institucijos pareiškėjos bei
institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybių narių bendroms ryšių
palaikymo tarnyboms.

14 straipsnis

Atsisakymas patenkinti savitarpio pagalbos prašymą

1.   Institucija, į kurią kreipiamasi, gali atsisakyti patenkinti
prašymą pateikti informaciją pagal 11 straipsnį, jeigu tenkinama viena
ar daugiau iš šių sąlygų:

a)

	

pasikonsultavus su institucija pareiškėja paaiškėja, kad institucijai
pareiškėjai prašomos informacijos nereikia tam, kad ji galėtų nustatyti,
ar buvo padarytas ar yra daromas Sąjungos vidaus pažeidimas, arba
nustatyti, ar esama pagrįsto pagrindo įtarti, kad jis gali būti padarytas;

b)

	

institucija pareiškėja nesutinka, kad informacijai būtų taikomos
33 straipsnyje nustatytos konfidencialumo ir profesinių bei komercinių
paslapčių taisyklės;

c)

	

to paties verslininko atžvilgiu ir dėl to paties Sąjungos vidaus
pažeidimo institucijos, į kurią kreipiamasi, arba institucijos
pareiškėjos valstybės narės teisminėse institucijose jau inicijuotas
nusikalstamų veikų tyrimas arba teismo procesas.

2.   Institucija, į kurią kreipiamasi, gali atsisakyti tenkinti prašymą
imtis vykdymo užtikrinimo priemonių pagal 12 straipsnį, jeigu,
pasikonsultavus su institucija pareiškėja, tenkinama viena ar daugiau iš
šių sąlygų:

a)

	

dėl to paties Sąjungos vidaus pažeidimo ir to paties verslininko
atžvilgiu institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybės narės teisminėse
institucijose jau inicijuotas nusikalstamų veikų tyrimas arba teismo
procesas, arba jau yra priimtas teismo sprendimas, teisminis susitarimas
ar teismo nurodymas;

b)

	

dėl to paties Sąjungos vidaus pažeidimo ir to paties verslininko
atžvilgiu institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybėje narėje jau
pradėta naudotis būtinais vykdymo užtikrinimo įgaliojimais arba jau
priimtas administracinis sprendimas, siekiant greitai ir veiksmingai
nutraukti arba uždrausti Sąjungos vidaus pažeidimą;

c)

	

atlikus atitinkamą tyrimą, institucija, į kurią kreipiamasi, padarė
išvadą, kad Sąjungos vidaus pažeidimas nebuvo padarytas;

d)

	

institucija, į kurią kreipiamasi, padarė išvadą, kad institucija
pareiškėja nepateikė informacijos, kuri yra būtina pagal 13 straipsnio
1 dalį;

e)

	

institucija, į kurią kreipiamasi, priėmė verslininko pasiūlytus
įsipareigojimus per nustatytą terminą nutraukti Sąjungos vidaus
pažeidimą ir tas terminas dar nėra pasibaigęs.

Tačiau institucija, į kurią kreipiamasi, turi patenkinti prašymą imtis
vykdymo užtikrinimo priemonių pagal 12 straipsnį, jeigu verslininkas
neįvykdo priimtų įsipareigojimų per terminą, nurodytą pirmos pastraipos
e punkte.

3.   Institucija, į kurią kreipiamasi, praneša institucijai pareiškėjai
ir Komisijai apie atsisakymą patenkinti savitarpio pagalbos prašymą,
kartu nurodydama to atsisakymo motyvus.

4.   Kilus ginčui tarp institucijos pareiškėjos ir institucijos, į kurią
kreipiamasi, institucija pareiškėja arba institucija, į kurią
kreipiamasi, gali perduoti klausimą svarstyti Komisijai, o ši nedelsdama
pateikia nuomonę šio klausimu. Jei klausimas Komisijai neperduodamas,
Komisija savo nuomonę gali priimti savo iniciatyva. Norėdama pateikti tą
nuomonę, Komisija gali prašyti atitinkamos informacijos ir dokumentų,
kuriais pasikeitė institucija pareiškėja ir institucija, į kurią
kreipiamasi.

5.   Komisija prižiūri, kaip veikia savitarpio pagalbos mechanizmas, ir
kaip kompetentingos institucijos laikosi procedūrų ir savitarpio
pagalbos prašymų nagrinėjimo terminų. Komisija turi teisę susipažinti su
savitarpio pagalbos prašymais ir informacija bei dokumentais, kuriais
pasikeitė institucija pareiškėja ir institucija, į kurią kreipiamasi.

6.   Kai tinkama, Komisija gali rengti gaires ir teikti konsultacijas
valstybėms narėms, kad būtų užtikrintas veiksmingas ir efektyvus
savitarpio pagalbos mechanizmo veikimas.

IV SKYRIUS

KOORDINUOTI TYRIMO IR VYKDYMO UŽTIKRINIMO MECHANIZMAI, TAIKOMI PLAČIAI
PAPLITUSIEMS PAŽEIDIMAMS IR SĄJUNGOS MASTU PLAČIAI PAPLITUSIEMS PAŽEIDIMAMS

15 straipsnis

Valstybių narių sprendimų priėmimo procedūros

Spręsdamos šiame skyriuje reglamentuojamus klausimus atitinkamos
kompetentingos institucijos veikia bendru sutarimu.

16 straipsnis

Bendrieji bendradarbiavimo principai

1.   Kai pagrįstai įtariama, kad daromas plačiai paplitęs pažeidimas ar
Sąjungos mastu plačiai paplitęs pažeidimas, atitinkamos to pažeidimo
atveju kompetentingos institucijos ir Komisija nedelsdamos informuoja
viena kitą ir bendras ryšių palaikymo tarnybas, kompetentingas to
pažeidimo atveju, nusiųsdamos įspėjimus pagal 26 straipsnį.

2.   Plačiai paplitusio pažeidimo ar Sąjungos mastu plačiai paplitusio
pažeidimo atveju kompetentingos institucijos suderina tyrimo ir vykdymo
užtikrinimo priemones, kurių jos imasi, kad į tuos pažeidimus būtų
reaguojama. Jos keičiasi visais būtinais įrodymais ir informacija bei
nedelsdamos teikia viena kitai bei Komisijai būtiną pagalbą.

3.   Atitinkamos plačiai paplitusio pažeidimo ar Sąjungos mastu plačiai
paplitusio pažeidimo atveju kompetentingos institucijos užtikrina, kad
būtų surinkti visi būtini įrodymai ir informacija bei jog būtų imtasi
visų būtinų vykdymo užtikrinimo priemonių siekiant nutraukti arba
uždrausti tą pažeidimą.

4.   Nedarant poveikio 2 daliai, šiuo reglamentu nedaroma poveikio
nacionalinei tyrimo ir vykdymo užtikrinimo veiklai, kurią vykdo
kompetentingos institucijos dėl to paties pažeidimo ir to paties
verslininko atžvilgiu.

5.   Prireikus kompetentingos institucijos gali pakviesti Komisijos
pareigūnus ir kitus juos lydinčius asmenis, Komisijos įgaliotus
dalyvauti vykdant koordinuotus tyrimus, vykdymo užtikrinimo veiksmus ir
kitas šio skyriaus reglamentuojamas priemones.

17 straipsnis

Koordinuotų veiksmų pradėjimas ir koordinatoriaus paskyrimas

1.   Kai turima pagrįstų įtarimų dėl daromo plačiai paplitusio
pažeidimo, to pažeidimo atveju kompetentingos institucijos pradeda
suderintus veiksmus, grindžiamus tarpusavio susitarimu. Apie koordinuotų
veiksmų pradėjimą nedelsiant pranešama bendroms ryšių palaikymo
tarnyboms, kompetentingoms to pažeidimo atveju, ir Komisijai.

2.   Plačiai paplitusio pažeidimo atveju kompetentingos institucijos
paskiria vieną įtariamo plačiai paplitusio pažeidimo atveju
kompetentingą instituciją koordinatoriumi. Jeigu toms kompetentingoms
institucijoms dėl to paskyrimo nepavyksta susitarti, koordinatoriaus
vaidmens imasi Komisija.

3.   Jeigu Komisija turi pagrįstų įtarimų dėl Sąjungos mastu plačiai
paplitusio pažeidimo, ji nedelsdama apie tai praneša to įtariamo
pažeidimo atveju kompetentingoms institucijoms ir bendroms ryšių
palaikymo tarnyboms pagal 26 straipsnį. Komisija pranešime nurodo
motyvus, pagrindžiančius galimus koordinuotus veiksmus. To įtariamo
plačiai paplitusio Sąjungos masto pažeidimo atveju kompetentingos
institucijos atlieka atitinkamus tyrimus remdamosi jų turima arba joms
lengvai prieinama informacija. Per vieną mėnesį nuo Komisijos pranešimo
dienos to įtariamo plačiai paplitusio Sąjungos masto pažeidimo atveju
kompetentingos institucijos pagal 26 straipsnį praneša tokių tyrimų
rezultatus kitoms to pažeidimo atveju kompetentingoms institucijoms,
bendroms ryšių palaikymo tarnyboms ir Komisijai. Kai tokiais tyrimais
nustatoma, kad gali būti daromas Sąjungos mastu plačiai paplitęs
pažeidimas, to pažeidimo atveju kompetentingos institucijos pradeda
koordinuotus veiksmus ir imasi priemonių, nustatytų 19 straipsnyje ir,
kai tinkama, 20 ir 21 straipsniuose nustatytų priemonių.

4.   3 dalyje nurodytus koordinuotus veiksmus koordinuoja Komisija.

5.   Kompetentinga institucija prisijungia prie koordinuotų veiksmų,
jeigu vykdant tuos koordinuotus veiksmus paaiškėja, kad ta kompetentinga
institucija yra plačiai paplitusio pažeidimo ar Sąjungos mastu plačiai
paplitusio pažeidimo atveju kompetentinga institucija.

18 straipsnis

Atsisakymo dalyvauti koordinuotuose veiksmuose priežastys

1.   Kompetentinga institucija gali atsisakyti dalyvauti koordinuotuose
veiksmuose dėl bet kurios iš šių priežasčių:

a)

	

tos kompetentingos institucijos valstybėje narėje jau inicijuotas
baudžiamasis tyrimas arba teismo procesas, priimtas teismo sprendimas
arba pasiektas teisminis susitarimas dėl to paties pažeidimo;

b)

	

to paties verslininko atžvilgiu ir dėl to paties pažeidimo tos
kompetentingos institucijos valstybėje narėje jau pradėta naudotis
būtinais vykdymo užtikrinimo įgaliojimais, prieš nusiunčiant
17 straipsnio 3 dalyje nurodytą įspėjimą, arba priimtas administracinis
sprendimas, siekiant greitai ir veiksmingai nutraukti arba uždrausti
plačiai paplitusį pažeidimą ar Sąjungos mastu plačiai paplitusį pažeidimą;

c)

	

atlikus atitinkamą tyrimą paaiškėja, kad faktinis arba galimas įtariamo
plačiai paplitusio pažeidimo ar Sąjungos mastu plačiai paplitusio
pažeidimo poveikis tos kompetentingos institucijos valstybėje narėje yra
nedidelis ir todėl nėra būtina, kad ta kompetentinga institucija
patvirtintų vykdymo užtikrinimo priemones;

d)

	

atitinkamas plačiai paplitęs pažeidimas arba Sąjungos mastu plačiai
paplitęs pažeidimas nebuvo padarytas tos kompetentingos institucijos
valstybėje narėje ir todėl nėra būtina, kad ta kompetentinga institucija
patvirtintų vykdymo užtikrinimo priemones;

e)

	

kompetentinga institucija priėmė už plačiai paplitusį pažeidimą ar
Sąjungos mastu plačiai paplitusį pažeidimą atsakingo verslininko
pasiūlytus įsipareigojimus nutraukti tą pažeidimą tos kompetentingos
institucijos valstybėje narėje ir tie įsipareigojimai buvo įvykdyti, ir
todėl nereikia, kad ta kompetentinga institucija patvirtintų vykdymo
užtikrinimo priemones.

2.   Kai kompetentinga institucija atsisako dalyvauti koordinuotuose
veiksmuose, ji nedelsdama informuoja Komisiją ir kitas plačiai
paplitusio pažeidimo ar Sąjungos mastu plačiai paplitusio pažeidimo
atveju kompetentingas institucijas bei bendras ryšių palaikymo tarnybas
apie savo sprendimą, nurodydama savo sprendimo priežastis ir pateikdama
visus būtinus patvirtinamuosius dokumentus.

19 straipsnis

Tyrimo priemonės, taikomos vykdant koordinuotus veiksmus

1.   Atitinkamos su koordinuotais veiksmais susijusios kompetentingos
institucijos užtikrina, kad tyrimai ir patikrinimai būtų vykdomi
veiksmingai, efektyviai ir koordinuotai. Jos siekia vykdyti tyrimus ir
patikrinimus vienu metu ir, tiek, kiek leidžiama pagal nacionalinę
proceso teisę, taikyti laikinąsias priemones.

2.   Prireikus gali būti naudojamasi savitarpio pagalbos mechanizmu
pagal III skyrių, visų pirma siekiant surinkti būtinų įrodymų ir kitos
informacijos iš valstybių narių, kurios nėra su koordinuotais veiksmais
susijusios valstybės narės, arba užtikrinti, kad verslininkas, kurio
atžvilgiu atliekamas tyrimas ar patikrinimas, neapeitų vykdymo
užtikrinimo priemonių.

3.   Prireikus kompetentingos institucijos, susijusios su koordinuotais
veiksmais, išdėsto tyrimo rezultatus ir plačiai paplitusio pažeidimo
arba, kai taikoma, Sąjungos mastu plačiai paplitusio pažeidimo
įvertinimą bendrojoje pozicijoje, dėl kurios jos susitaria tarpusavyje.

4.   Išskyrus atvejus, kai atitinkamos kompetentingos institucijos,
susijusios su koordinuotais veiksmais, susitaria kitaip, koordinatorius
perduoda bendrąją poziciją už plačiai paplitusį pažeidimą ar Sąjungos
mastu plačiai paplitusį pažeidimą atsakingam verslininkui. Už plačiai
paplitusį pažeidimą ar Sąjungos mastu plačiai paplitusį pažeidimą
atsakingam verslininkui suteikiama galimybė būti išklausytam tais
klausimais, kurie yra įtraukti į bendrąją poziciją.

5.   Prireikus, nedarant poveikio 15 straipsniui ar 33 straipsnyje
nustatytoms konfidencialumo ir profesinių ar komercinių paslapčių
taisyklėms, kompetentingos institucijos, susijusios su koordinuotais
veiksmais, priima sprendimą paskelbti bendrąją poziciją arba jos dalis
savo interneto svetainėse ir gali paprašyti vartotojų organizacijų,
verslininkų asociacijų ir kitų susijusių subjektų pateikti savo nuomonę.
Komisija paskelbia bendrąją poziciją arba jos dalis savo interneto
svetainėje, gavusi atitinkamų kompetentingų institucijų pritarimą.

20 straipsnis

Įsipareigojimai vykdant koordinuotus veiksmus

1.   Remdamosi 19 straipsnio 3 dalyje priimta bendrąja pozicija,
kompetentingos institucijos, susijusios su koordinuotais veiksmais, gali
paraginti verslininką, atsakingą už plačiai paplitusį pažeidimą ar
Sąjungos mastu plačiai paplitusį pažeidimą per nustatytą terminą
pasiūlyti įsipareigojimus nutraukti tą pažeidimą. Verslininkas taip pat
gali savo iniciatyva pasiūlyti įsipareigojimus nutraukti tą pažeidimą
arba pasiūlyti vartotojų, nukentėjusių dėl to pažeidimo, naudai
įsipareigojimus imtis taisomųjų priemonių.

2.   Prireikus ir nedarant poveikio 33 straipsnyje nustatytoms
konfidencialumo ir profesinių bei komercinių paslapčių taisyklėms, su
koordinuotais veiksmais susijusios kompetentingos institucijos gali
paskelbti už plačiai paplitusį pažeidimą ar Sąjungos mastu plačiai
paplitusį pažeidimą atsakingo verslininko pasiūlytus įsipareigojimus
savo interneto svetainėse arba, jei tinkama, Komisija gali paskelbti to
verslininko pasiūlytus įsipareigojimus savo interneto svetainėje, jeigu
to paprašo atitinkamos kompetentingos institucijos. Kompetentingos
institucijos ir Komisija gali paprašyti vartotojų organizacijų,
verslininkų asociacijų ir kitų susijusių subjektų pateikti savo nuomonę.

3.   Su koordinuotais veiksmais susijusios kompetentingos institucijos
įvertina pasiūlytus įsipareigojimus ir to vertinimo rezultatus praneša
už plačiai paplitusį pažeidimą ar Sąjungos mastu plačiai paplitusį
pažeidimą atsakingam verslininkui, ir, kai taikoma, jei verslininkas
siūlo įsipareigojimus imtis taisomųjų priemonių – jos apie tai
informuoja vartotojus, kurie, kaip tvirtina, dėl to pažeidimo yra patyrę
žalą. Kai įsipareigojimai yra proporcingi ir jų pakanka plačiai
paplitusiam pažeidimui ar Sąjungos mastu plačiai paplitusiam pažeidimui
nutraukti, kompetentingos institucijos tuos įsipareigojimus priima ir
nustato terminą, per kurį tie įsipareigojimai turi būti įgyvendinti.

4.   Su koordinuotais veiksmais susijusios kompetentingos institucijos
stebi, kaip įgyvendinami įsipareigojimai. Visų pirma jos užtikrina, kad
atitinkamas verslininkas, atsakingas už plačiai paplitusį pažeidimą ar
Sąjungos mastu plačiai paplitusį pažeidimą, reguliariai praneštų
koordinatoriui apie įsipareigojimų įgyvendinimo pažangą. Su
koordinuotais veiksmais susijusios kompetentingos institucijos prireikus
gali paprašyti vartotojų organizacijų ir ekspertų pateikti savo
nuomones, kad patikrintų, ar priemonės, kurių ėmėsi verslininkas,
atitinka įsipareigojimus.

21 straipsnis

Vykdymo užtikrinimo priemonės, taikomos vykdant koordinuotus veiksmus

1.   Su koordinuotais veiksmais susijusios kompetentingos institucijos
imasi visų būtinų vykdymo užtikrinimo priemonių verslininko, atsakingo
už plačiai paplitusį pažeidimą ar Sąjungos mastu plačiai paplitusį
pažeidimą, atžvilgiu jų jurisdikcijos ribose, kad tas pažeidimas būtų
nutrauktas arba uždraustas.

Prireikus jos verslininkui, atsakingam už plačiai paplitusį pažeidimą ar
Sąjungos mastu plačiai paplitusį pažeidimą, taiko sankcijas, kaip antai
vienkartines arba periodines baudas. Kompetentingos institucijos gali
gauti iš verslininko jo iniciatyva prisiimtus papildomus įsipareigojimus
imtis taisomųjų priemonių vartotojų, kurie nukentėjo nuo įtariamo
plačiai paplitusio pažeidimo ar Sąjungos mastu plačiai paplitusio
pažeidimo, naudai arba, kai tinkama, gali siekti gauti iš verslininko
įsipareigojimus pasiūlyti nuo to pažeidimo nukentėjusiems vartotojams
tinkamas taisomąsias priemones vartotojams.

Vykdymo užtikrinimo priemonės visų pirma tinkamos, kai:

a)

	

būtina nedelsiant imtis vykdymo užtikrinimo veiksmų, kad pažeidimas būtų
greitai ir veiksmingai nutrauktas arba uždraustas;

b)

	

tikimybė, kad už pažeidimą atsakingam verslininkui įvykdžius savo
pasiūlytus įsipareigojimus, pažeidimas bus nutrauktas, yra nedidelė;

c)

	

už pažeidimą atsakingas verslininkas nepasiūlė įsipareigojimų prieš
pasibaigiant atitinkamų kompetentingų institucijų nustatytam terminui;

d)

	

įsipareigojimai, kuriuos už pažeidimą atsakingas verslininkas pasiūlė,
yra nepakankami užtikrinti, kad pažeidimas būtų nutrauktas arba
atitinkamais atvejais, jog būtų ištaisyta pažeidimu vartotojams padaryta
žala, arba

e)

	

už pažeidimą atsakingas verslininkas neįvykdė įsipareigojimų nutraukti
pažeidimą arba atitinkamais atvejais ištaisyti pažeidimu vartotojams
padarytą žalą per 20 straipsnio 3 dalyje nustatytą laikotarpį.

2.   Vykdymo užtikrinimo priemonės pagal 1 dalį įgyvendinamos
veiksmingai, efektyviai ir koordinuotai, siekiant nutraukti arba
uždrausti plačiai paplitusį pažeidimą ar Sąjungos mastu plačiai
paplitusį pažeidimą. Su koordinuotais veiksmais susijusios
kompetentingos institucijos siekia imtis vykdymo užtikrinimo priemonių
vienu metu valstybėse narėse, susijusiose su tuo pažeidimu.

22 straipsnis

Koordinuotų veiksmų užbaigimas

1.   Koordinuoti veiksmai užbaigiami, jeigu su koordinuotais veiksmais
susijusios kompetentingos institucijos padaro išvadą, kad plačiai
paplitęs pažeidimas ar Sąjungos mastu plačiai paplitęs pažeidimas
nutrauktas arba uždraustas visose susijusiose valstybėse narėse arba,
kad toks pažeidimas nebuvo padarytas.

2.   Apie koordinuotų veiksmų užbaigimą koordinatorius nedelsdamas
praneša Komisijai, ir, kai taikytina, su koordinuotais veiksmais
susijusių valstybių narių kompetentingoms institucijoms ir bendroms
ryšių palaikymo tarnyboms.

23 straipsnis

Koordinatoriaus vaidmuo

1.   Pagal 17 straipsnį arba 29 straipsnį paskirtas koordinatorius visų
pirma:

a)

	

užtikrina, kad visos atitinkamos kompetentingos institucijos ir Komisija
būtų tinkamai ir laiku informuojamos apie tyrimo arba, kai taikytina,
vykdymo užtikrinimo veiksmų pažangą ir informuojamos apie visus
numatomus kitus veiksmus ir priemones, kurios turi būti patvirtintos;

b)

	

koordinuoja tyrimo priemones, kurių pagal šį reglamentą ėmėsi
atitinkamos kompetentingos institucijos, ir stebi jų vykdymą;

c)

	

koordinuoja visų būtinų dokumentų rengimą ir atitinkamų kompetentingų
institucijų ir Komisijos dalijimąsi jais;

d)

	

palaiko ryšius su verslininku ir kitais subjektais, susijusiais su
tyrimo arba, kai taikytina, vykdymo užtikrinimo priemonėmis, nebent
atitinkamos kompetentingos institucijos ir koordinatorius susitaria kitaip;

e)

	

kai taikytina, koordinuoja atitinkamų kompetentingų institucijų vykdomą
vertinimą, konsultavimąsi ir stebėseną, taip pat kitas priemones,
būtinas, kad būtų nagrinėjami ir vykdomi atitinkamų verslininkų
pasiūlyti įsipareigojimai;

f)

	

kai taikytina, koordinuoja vykdymo užtikrinimo priemones, kurias
patvirtino atitinkamos kompetentingos institucijos;

g)

	

koordinuoja pagal III skyrių atitinkamų kompetentingų institucijų
pateiktus savitarpio pagalbos prašymus.

2.   Koordinatorius negali būti laikomas atsakingu už atitinkamų
kompetentingų institucijų, veiksmus ar neveikimą, kai jos naudojasi
9 straipsnyje nustatytais įgaliojimais.

3.   Kai koordinuoti veiksmai yra susiję su plačiai paplitusiais
pažeidimais arba Sąjungos mastu plačiai paplitusiais Sąjungos teisės
aktų, nurodytų 2 straipsnio 10 dalyje, pažeidimais, koordinatorius
paprašo Europos bankininkystės institucijos imtis stebėtojo vaidmens.

24 straipsnis

Kalbų vartojimo tvarka

1.   Atitinkamos kompetentingos institucijos susitaria dėl kalbų, kurias
kompetentingos institucijos vartos pranešimuose ir teikiant visą kitą
informaciją, kuriai taikomas šis skyrius, susijusią su koordinuotais
veiksmais ir vienalaikiais patikrinimais.

2.   Jei atitinkamoms kompetentingoms institucijoms susitarti
nepavyksta, pranešimai ir kita informacija pateikiami pranešimą ar kitą
informaciją pateikiančios valstybės narės valstybine kalba arba viena iš
valstybinių kalbų. Tokiu atveju kiekviena atitinkama kompetentinga
institucija prireikus yra atsakinga už tai, kad iš kitų kompetentingų
institucijų gauti pranešimai, informacija ir kiti dokumentai būtų išversti.

25 straipsnis

Komunikavimo su verslininkais kalbų vartojimo tvarka

Šiame skyriuje nustatytų procedūrų tikslais verslininkas turi teisę
komunikuoti valstybės narės, kurioje verslininkas yra įsisteigęs arba
kurioje yra jo gyvenamoji vieta, valstybine kalba arba viena iš
valstybinių kalbų joje vartojamų oficialiais tikslais.

V SKYRIUS

SĄJUNGOS MASTO VEIKLA

26 straipsnis

Įspėjimai

1.   Kompetentinga institucija nedelsdama praneša Komisijai, kitoms
kompetentingoms institucijoms ir bendroms ryšių palaikymo tarnyboms apie
visus pagrįstus įtarimus, kad jos teritorijoje daromas pažeidimas,
kuriam taikomas šis reglamentas, dėl kurio gali nukentėti vartotojų
interesai kitose valstybėse narėje.

2.   Komisija nedelsdama praneša kompetentingoms institucijoms ir
atitinkamoms bendroms ryšių palaikymo tarnyboms apie visus pagrįstus
įtarimus, kad padarytas pažeidimas, kuriam taikomas šis reglamentas.

3.   Pranešdamos, t. y. siųsdamos įspėjimus pagal 1 ir 2 dalis
kompetentinga institucija arba Komisija pateikia informaciją apie
įtariamą pažeidimą, kuriam taikomas šis reglamentas, ir visų pirma šią
informaciją, kai ją turi:

a)

	

veiksmo arba neveikimo, sudarančio pažeidimą, aprašymas;

b)

	

išsami informacija apie su pažeidimu susijusį produktą arba paslaugą;

c)

	

su pažeidimu susijusių arba galimai susijusių valstybių narių pavadinimai;

d)

	

už pažeidimą atsakingo (-ų) arba, kaip įtariama, atsakingo (-ų)
verslininko (-ų) tapatybė;

e)

	

teisinis galimų veiksmų pagrindas pagal nacionalinę teisę ir atitinkamas
priede išvardytų Sąjungos teisės aktų nuostatas;

f)

	

teismo proceso, vykdymo užtikrinimo priemonių ar kitų priemonių, kurių
imtasi dėl pažeidimo, aprašymas ir jų taikymo datos ir trukmė bei jų
statusas;

g)

	

teismo procesą inicijuojančių ir kitas priemones taikančių kompetentingų
institucijų duomenys.

4.   Siųsdama įspėjimą kompetentinga institucija gali paprašyti
kompetentingų institucijų bei atitinkamų bendrų ryšių palaikymo tarnybų
kitose valstybėse narėse ir Komisijos, o Komisija gali paprašyti
kompetentingų institucijų bei atitinkamų bendrų ryšių palaikymo tarnybų
kitose valstybėse narėse patikrinti, ar, remiantis atitinkamų
kompetentingų institucijų arba atitinkamai Komisijos turima arba joms
lengvai prieinama informacija, tų kitų valstybių narių teritorijose
daroma panašių įtariamų pažeidimų, arba ar tose valstybėse narėse dėl
tokių pažeidimų jau buvo imtasi kokių nors vykdymo užtikrinimo
priemonių. Tos kitų valstybių narių kompetentingos institucijos ir
Komisija nedelsdamos pateikia atsakymą dėl prašymo.

27 straipsnis

Išorės įspėjimai

1.   Kiekviena valstybė narė, išskyrus atvejus, kai taip elgtis nebūtų
pagrįsta, suteikia teisę paskirtosioms įstaigoms, Europos vartotojų
centrams, vartotojų organizacijoms ir asociacijoms ir, atitinkamais
atvejais, verslininkų asociacijoms, turintiems būtinų ekspertinių žinių,
siųsti įspėjimus atitinkamų valstybių narių kompetentingoms
institucijoms ir Komisijai apie įtariamus pažeidimus, kuriems taikomas
šis reglamentas, ir pateikti jų turimą informaciją, išdėstytą
26 straipsnio 3 dalyje (toliau – išorės įspėjimas). Kiekviena valstybė
narė nedelsdama pateikia Komisijai tų subjektų sąrašą ir praneša apie jo
pakeitimus.

2.   Pasikonsultavusi su valstybėmis narėmis, Komisija suteikia
asociacijoms, kurios Sąjungos lygmeniu atstovauja vartotojų interesams
ir, atitinkamais atvejais, verslininkų interesams, teisę siųsti išorės
įspėjimą.

3.   Reaguodamos į išorės įspėjimą kompetentingos institucijos neprivalo
inicijuoti procedūros arba imtis kokių nors kitų veiksmų. Išorės
įspėjimus siunčiantys subjektai užtikrina, kad būtų pateikta teisinga,
naujausia ir tiksli informacija, ir nedelsdami pataiso arba prireikus
atšaukia praneštą informaciją.

28 straipsnis

Keitimasis kita pažeidimams nustatyti svarbia informacija

Tiek, kiek tai būtina šio reglamento tikslui pasiekti, kompetentingos
institucijos per 35 straipsnyje nurodytą elektroninę duomenų bazę
nedelsdamos praneša Komisijai ir atitinkamų valstybių narių
kompetentingoms institucijoms apie visas priemones, kurių jos ėmėsi
reaguodamos į pažeidimą, kuriam taikomas šis reglamentas, savo
jurisdikcijos ribose, jeigu jos įtaria, kad dėl to pažeidimo gali
nukentėti vartotojų interesai kitose valstybėse narėse.

29 straipsnis

Vienalaikiai patikrinimai

1.   Kompetentingos institucijos gali nuspręsti atlikti vienalaikius
patikrinimus, kad patikrintų, kaip laikomasi vartotojų interesų apsaugos
Sąjungos teisės aktų arba nustatytų jų pažeidimus. Išskyrus atvejus, kai
dalyvaujančios kompetentingos institucijos susitaria kitaip,
vienalaikius patikrinimus koordinuoja Komisija.

2.   Vykdydamos vienalaikius patikrinimus dalyvaujančios kompetentingos
institucijos gali naudotis 9 straipsnio 3 dalyje nustatytais tyrimo
įgaliojimais ir visais kitais joms pagal nacionalinę teisę suteiktais
įgaliojimais.

3.   Kompetentingos institucijos gali pakviesti paskirtąsias įstaigas,
Komisijos pareigūnus ir kitus juos lydinčius Komisijos įgaliotus asmenis
dalyvauti vienalaikiuose patikrinimuose.

30 straipsnis

Kitos veiklos, kuria prisidedama prie tyrimo ir vykdymo užtikrinimo,
koordinavimas

1.   Tiek, kiek tai būtina šio reglamento tikslui pasiekti, valstybės
narės informuoja vienos kitas ir Komisiją apie savo veiklą šiose srityse:

a)

	

pareigūnų, dalyvaujančių taikant šį reglamentą, mokymas;

b)

	

duomenų apie vartotojų skundus rinkimas, klasifikavimas ir keitimasis jais;

c)

	

pareigūnų tinklų pagal konkrečius sektorius kūrimas;

d)

	

informacijos ir komunikacijos priemonių kūrimas, ir

e)

	

kai taikoma, standartų, metodikos ir gairių, susijusių su šio reglamento
taikymu, rengimas.

2.   Tiek, kiek tai būtina šio reglamento tikslui pasiekti, valstybės
narės gali koordinuoti ir kartu organizuoti veiklą 1 dalyje nurodytose
srityse.

31 straipsnis

Kompetentingų institucijų pareigūnų mainai

1.   Siekdamos pagerinti bendradarbiavimą kompetentingos institucijos
gali dalyvauti pareigūnų iš kitų valstybių narių mainų programose.
Kompetentingos institucijos imasi būtinų priemonių, kad pareigūnai iš
kitų valstybių narių galėtų veiksmingai dalyvauti kompetentingos
institucijos veikloje. Tuo tikslu tiems pareigūnams leidžiama vykdyti
jiems priimančiosios kompetentingos institucijos pavestas pareigas pagal
tos valstybės narės teisės aktus.

2.   Mainų metu pareigūnui taikoma tokia pati civilinė ir baudžiamoji
atsakomybė kaip ir priimančiosios kompetentingos institucijos
pareigūnams. Pareigūnai iš kitų valstybių narių laikosi profesinių
standartų ir atitinkamų priimančiosios kompetentingos institucijos
nustatytų vidaus elgesio taisyklių. Tomis elgesio taisyklėmis visų pirma
užtikrinama asmenų apsauga tvarkant asmens duomenis, proceso
sąžiningumas ir tinkamas 33 straipsnyje nustatytų konfidencialumo ir
profesinių bei komercinių paslapčių taisyklių laikymasis.

32 straipsnis

Tarptautinis bendradarbiavimas

1.   Tiek, kiek būtina šio reglamento tikslui pasiekti, Sąjunga,
siekdama apsaugoti vartotojų interesus, bendradarbiauja su trečiosiomis
valstybėmis ir kompetentingomis tarptautinėmis organizacijomis srityse,
kurios patenka į šio reglamento taikymo sritį. Sąjunga ir atitinkamos
trečiosios valstybės gali sudaryti susitarimus dėl bendradarbiavimo
tvarkos, įskaitant savitarpio pagalbos susitarimų sudarymą, keitimąsi
konfidencialia informacija ir darbuotojų mainų programas.

2.   Sąjungos ir trečiųjų valstybių sudaryti susitarimai dėl
bendradarbiavimo ir savitarpio pagalbos siekiant apsaugoti ir
sustiprinti vartotojų interesus turi atitikti atitinkamas duomenų
apsaugos taisykles, taikomas asmens duomenų perdavimui trečiosioms
valstybėms.

3.   Kai kompetentinga institucija iš trečiosios valstybės institucijos
gauna informaciją, kuri gali būti aktuali kitų valstybių narių
kompetentingoms institucijoms, ji pateikia tą informaciją toms
kompetentingoms institucijoms tiek, kiek tai leidžiama tą daryti pagal
dvišalius pagalbos susitarimus su ta trečiąja valstybe ir laikantis
Sąjungos teisės dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis.

4.   Kompetentinga institucija taip pat gali suteikti pagal šį
reglamentą perduodamą informaciją trečiosios valstybės institucijai
pagal dvišalį pagalbos susitarimą su ta trečiąja valstybe su sąlyga, kad
gautas kompetentingos institucijos, kuri pirmoji perdavė informaciją,
pritarimas ir jei laikomasi Sąjungos teisės dėl asmenų apsaugos tvarkant
asmens duomenis.

VI SKYRIUS

BENDROSIOS NUOSTATOS

33 straipsnis

Informacijos naudojimas bei atskleidimas ir profesinė bei komercinė
paslaptis

1.   Taikant šį reglamentą kompetentingų institucijų ir Komisijos
surinkta informacija arba kompetentingoms institucijoms ir Komisijai
perduota informacija naudojama tik vartotojų interesų apsaugos Sąjungos
teisės aktų laikymosi užtikrinimo tikslais.

2.   1 dalyje nurodyta informacija laikoma konfidencialia ir naudojama
bei atskleidžiama tik tinkamai atsižvelgus į fizinio asmens ar juridinio
asmens komercinius interesus, įskaitant komercines paslaptis ir
intelektinę nuosavybę.

3.   Vis dėlto, kompetentingos institucijos, iš anksto
pasikonsultavusios su informaciją perdavusia kompetentinga institucija,
gali atskleisti tokią informaciją, kuri būtina siekiant:

a)

	

įrodyti pažeidimus, kuriems taikomas šis reglamentas arba

b)

	

nutraukti arba uždrausti pažeidimus, kuriems taikomas šis reglamentas.

34 straipsnis

Įrodymų ir tyrimų išvadų naudojimas

Kompetentingos institucijos gali bet kokią perduotą informaciją,
dokumentus, išvadas, pareiškimus, patvirtintas tikras dokumentų kopijas
arba tyrimų duomenis naudoti kaip įrodymus taip pat, kaip ir panašius
dokumentus, gautus savo valstybėje narėje, neatsižvelgiant į jų
saugojimo laikmeną.

35 straipsnis

Elektroninė duomenų bazė

1.   Komisija sukuria ir prižiūri elektroninę duomenų bazę, skirtą
visiems šiuo reglamentu numatytiems kompetentingų institucijų, bendrų
ryšių palaikymo tarnybų ir Komisijos ryšiams palaikyti. Visa per
elektroninę duomenų bazę siunčiama informacija saugoma ir tvarkoma toje
elektroninėje duomenų bazėje. Kompetentingos institucijos, bendros ryšių
palaikymo tarnybos ir Komisija turi tiesioginę prieigą prie tos duomenų
bazės.

2.   Informacija, kurią pateikia subjektai, siunčiantys išorės įspėjimą
pagal 27 straipsnio 1 ar 2 dalis, saugoma ir tvarkoma elektroninėje
duomenų bazėje. Tačiau tie subjektai neturi prieigos prie tos duomenų bazės.

3.   Kai kompetentinga institucija, paskirtoji įstaiga arba subjektas,
teikiantis išorės įspėjimą pagal 27 straipsnio 1 ar 2 dalis, nustato,
kad pagal 26 arba 27 straipsnį jos (jo) išsiųstas įspėjimas apie
pažeidimą vėliau pasirodė esantis nepagrįstas, ji (jis) tą įspėjimą
atsiima. Komisija nedelsdama pašalina iš duomenų bazės atitinkamą
informaciją ir informuoja šalis apie tokio pašalinimo priežastis.

Duomenys apie pažeidimą elektroninėje duomenų bazėje saugomi ne ilgiau
nei būtina tais tikslais, dėl kurių jie buvo surinkti ir tvarkomi;
tačiau jie saugomi ne ilgiau nei penkerius metus nuo tos dienos, kurią:

a)

	

pagal 12 straipsnio 2 dalį institucija, į kurią kreipiamasi, praneša
Komisijai, kad Sąjungos vidaus pažeidimas nutrauktas;

b)

	

koordinatorius pagal 22 straipsnio 1 dalį praneša apie koordinuotų
veiksmų užbaigimą arba

c)

	

visais kitais atvejais – informacija įtraukiama į duomenų bazę.

4.   Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomos elektroninės
duomenų bazės veikimo praktinės priemonės ir veikimo taisyklės. Tie
įgyvendinimo aktai priimami laikantis 38 straipsnio 2 dalyje nurodytos
nagrinėjimo procedūros.

36 straipsnis

Atsisakymas atlyginti išlaidas

1.   Valstybės narės netenkina jokių prašymų atlyginti išlaidas,
patirtas taikant šį reglamentą.

2.   Nepaisant 1 dalies, prašymų dėl vykdymo užtikrinimo priemonių pagal
12 straipsnį atveju institucijos pareiškėjos valstybė narė išlieka
atsakinga institucijos, į kurią kreipiamasi, valstybei narei už bet
kokias išlaidas ir bet kokius nuostolius, patirtus panaudojus priemones,
kurias teismas atmetė ir pripažino nepagrįstomis, atsižvelgdamas į
aptariamo pažeidimo esmę.

37 straipsnis

Vykdymo užtikrinimo prioritetai

1.   Ne vėliau kaip 2020 m. sausio 17 d., o vėliau – kas dvejus metus
valstybės narės tarpusavyje ir su Komisija keičiasi informacija apie
savo vykdymo užtikrinimo prioritetus, susijusius su šio reglamento taikymu.

Pateikiama, be kita ko, tokia informacija:

a)

	

informacija apie rinkos tendencijas, kurios galėtų paveikti vartotojų
interesus atitinkamoje valstybėje narėje ir kitose valstybėse narėse;

b)

	

pagal šį reglamentą per paskutinius dvejus metus atliktų veiksmų, visų
pirma tyrimo ir vykdymo užtikrinimo priemonių, susijusių su plačiai
paplitusiais pažeidimais, apžvalga;

c)

	

statistiniai duomenys, kuriais pasikeista naudojantis įspėjimais,
nurodytais 26 straipsnyje;

d)

	

vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų vykdymo užtikrinimo
preliminarios prioritetinės sritys ateinantiems dvejiems metams
atitinkamoje valstybėje narėje ir

e)

	

siūlomos vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų vykdymo
užtikrinimo Sąjungos lygmeniu prioritetinės sritys ateinantiems dvejiems
metams.

2.   Nedarant poveikio 33 straipsniui, Komisija kas dvejus metus
parengia 1 dalies a, b ir c punktuose nurodytos informacijos apžvalgą ir
paskelbia ją viešai. Komisija apie tai informuoja Europos Parlamentą.

3.   Tais atvejais, kai per dvejus metus nuo paskutinės informacijos
apie valstybių narių vykdymo užtikrinimo prioritetus pateikimo iš esmės
pakinta aplinkybės arba rinkos sąlygos, valstybės narės atnaujina savo
vykdymo užtikrinimo prioritetus ir atitinkamai informuoja kitas
valstybei nares ir Komisiją.

4.   Komisija apibendrina pagal šio straipsnio 1 dalį valstybių narių
pateiktus vykdymo užtikrinimo prioritetus ir kasmet teikia ataskaitas
38 straipsnio 1 dalyje nurodytam komitetui, kad būtų lengviau nustatyti
veiksmų prioritetus pagal šį reglamentą. Komisija keičiasi su
valstybėmis narėmis geriausia praktika ir lyginamąja analize, visų pirma
atsižvelgdama į gebėjimų stiprinimo veiklos plėtojimą.

VII SKYRIUS

BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS

38 straipsnis

Komitetas

1.   Komisijai padeda komitetas. Tas komitetas – tai komitetas, kaip
nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.

2.   Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES)
Nr. 182/2011 5 straipsnis.

39 straipsnis

Pranešimai

Valstybės narės nedelsdamos pateikia Komisijai į šio reglamento taikymo
sritį patenkančiais klausimais priimtų nacionalinės teisės aktų nuostatų
ir į šio reglamento taikymo sritį patenkančiais klausimais sudarytų
susitarimų tekstus, išskyrus susitarimus dėl pavienių atvejų.

40 straipsnis

Ataskaitų teikimas

1.   Ne vėliau kaip 2023 m. sausio 17 d. Komisija pateikia Europos
Parlamentui ir Tarybai šio reglamento taikymo ataskaitą.

2.   Toje ataskaitoje pateikiamas šio reglamento taikymo įvertinimas,
įskaitant vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų vykdymo
užtikrinimo pagal šį reglamentą veiksmingumo įvertinimą, visų pirma kiek
tai susiję su 9 straipsnyje nustatytais kompetentingų institucijų
įgaliojimais, kartu su visų pirma analize, kaip keitėsi verslininkų
vykdomas vartotojų interesų apsaugos Sąjungos teisės aktų laikymasis
pagrindinėse vartotojų rinkose, kuriose vykdoma tarpvalstybinė prekyba.

Prireikus prie tos ataskaitos pridedamas pasiūlymas dėl teisėkūros
procedūra priimamų aktų.

41 straipsnis

Panaikinimas

Reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 panaikinamas nuo 2020 m. sausio 17 d.

42 straipsnis

Įsigaliojimas ir taikymas

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos
Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Jis taikomas nuo 2020 m. sausio 17 d.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose
valstybėse narėse.

Priimta Strasbūre 2017 m. gruodžio 12 d.

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

A. TAJANI

Tarybos vardu

Pirmininkas

M. MAASIKAS

------------------------------------------------------------------------

(1) <#ntc1-L_2017345LT.01000101-E0001>  OL C 34, 2017 2 2, p. 100
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:C:2017:034:TOC>.

(2) <#ntc2-L_2017345LT.01000101-E0002>  2017 m. lapkričio 14 d. Europos
Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2017 m.
lapkričio 30 d. Tarybos sprendimas.

(3) <#ntc3-L_2017345LT.01000101-E0003>  2004 m. spalio 27 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 dėl nacionalinių
institucijų, atsakingų už vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymą,
bendradarbiavimo (Reglamentas dėl bendradarbiavimo vartotojų apsaugos
srityje) (OL L 364, 2004 12 9, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2004:364:TOC>).

(4) <#ntc4-L_2017345LT.01000101-E0004>  2000 m. birželio 8 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės
visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų
vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos direktyva) (OL L 178, 2000 7 17,
p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2000:178:TOC>).

(5) <#ntc5-L_2017345LT.01000101-E0005>  2011 m. vasario 16 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos
valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais
kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55,
2011 2 28, p. 13
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2011:055:TOC>).

(6) <#ntc6-L_2017345LT.01000101-E0006>  2000 m. gruodžio 18 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 45/2001 dėl asmenų apsaugos
Bendrijos institucijoms ir įstaigoms tvarkant asmens duomenis ir laisvo
tokių duomenų judėjimo (OL L 8, 2001 1 12, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2001:008:TOC>).

(7) <#ntc7-L_2017345LT.01000101-E0007>  2016 m. balandžio 27 d. Europos
Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 2016/679 dėl fizinių asmenų
apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo
ir kuriuo panaikinama Direktyva 95/46/EB (Bendrasis duomenų apsaugos
reglamentas) (OL L 119, 2016 5 4, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2016:119:TOC>).

(8) <#ntc8-L_2017345LT.01000101-E0008>  2016 m. balandžio 27 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyva (ES) 2016/680 dėl fizinių asmenų
apsaugos kompetentingoms institucijoms tvarkant asmens duomenis
nusikalstamų veikų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ar baudžiamojo
persekiojimo už jas arba bausmių vykdymo tikslais ir dėl laisvo tokių
duomenų judėjimo, ir kuriuo panaikinamas Tarybos pamatinis sprendimas
2008/977/TVR (OL L 119, 2016 5 4, p. 89
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2016:119:TOC>).

(9) <#ntc9-L_2017345LT.01000101-E0009>  2014 m. vasario 4 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/17/ES dėl vartojimo kredito
sutarčių dėl gyvenamosios paskirties nekilnojamojo turto, kuria iš
dalies keičiamos direktyvos 2008/48/EB ir 2013/36/ES bei Reglamentas
(ES) Nr. 1093/2010 (OL L 60, 2014 2 28, p. 34
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2014:060:TOC>).

(10) <#ntc10-L_2017345LT.01000101-E0010>  2014 m. liepos 23 d. Europos
Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/92/ES dėl mokesčių, susijusių su
mokėjimo sąskaitomis, palyginamumo, mokėjimo sąskaitų perkėlimo ir
galimybės naudotis būtiniausias savybes turinčiomis mokėjimo sąskaitomis
(OL L 257, 2014 8 28, p. 214
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2014:257:TOC>).

(11) <#ntc11-L_2017345LT.01000101-E0011>  Tarybos reglamentas Nr. 1,
nustatantis kalbas, kurios turi būti vartojamos Europos ekonominėje
bendrijoje (OL 17, 1958 10 6, p. 385
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:P:1958:017:TOC>).

(12) <#ntc12-L_2017345LT.01000101-E0012>  2009 m. balandžio 23 d.
Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/22/EB dėl ieškinių dėl
uždraudimo ginant vartotojų interesus (OL L 110, 2009 5 1, p. 30
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2009:110:TOC>).

------------------------------------------------------------------------

PRIEDAS

3 straipsnio 1 punkte nurodytos direktyvos ir reglamentai

	

1.

	

1993 m. balandžio 5 d. Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų
sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993 4 21, p. 29
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:1993:095:TOC>).

	

2.

	

1998 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/6/EB
dėl vartotojų apsaugos žymint vartotojams siūlomų prekių kainas (OL
L 80, 1998 3 18, p. 27
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:1998:080:TOC>).

	

3.

	

1999 m. gegužės 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB
dėl vartojimo prekių pardavimo ir susijusių garantijų tam tikrų aspektų
(OL L 171, 1999 7 7, p. 12
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:1999:171:TOC>).

	

4.

	

2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/31/EB
dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės
komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (Elektroninės komercijos
direktyva) (OL L 178, 2000 7 17, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2000:178:TOC>).

	

5.

	

2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva
2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus
vaistus (OL L 311, 2001 11 28, p. 67
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2001:311:TOC>): 86–100 straipsniai.

	

6.

	

2002 m. liepos 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/58/EB
dėl asmens duomenų tvarkymo ir privatumo apsaugos elektroninių ryšių
sektoriuje (Direktyva dėl privatumo ir elektroninių ryšių) (OL L 201,
2002 7 31, p. 37
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2002:201:TOC>): 13 straipsnis.

	

7.

	

2002 m. rugsėjo 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/65/EB
dėl nuotolinės prekybos vartotojams skirtomis finansinėmis paslaugomis
ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 90/619/EEB ir Direktyvas
97/7/EB ir 98/27/EB (OL L 271, 2002 10 9, p. 16
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2002:271:TOC>).

	

8.

	

2004 m. vasario 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 261/2004, nustatantis bendras kompensavimo ir pagalbos keleiviams
taisykles atsisakymo vežti ir skrydžių atšaukimo arba atidėjimo ilgam
laikui atveju, panaikinantis Reglamentą (EEB) Nr. 295/91 (OL L 46,
2004 2 17, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2004:046:TOC>).

	

9.

	

2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB
dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus
rinkoje ir iš dalies keičianti Tarybos direktyvą 84/450/EEB, Europos
Parlamento ir Tarybos direktyvas 97/7/EB, 98/27/EB bei 2002/65/EB ir
Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2006/2004
(„Nesąžiningos komercinės veiklos direktyva“) (OL L 149, 2005 6 11,
p. 22
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2005:149:TOC>).

	

10.

	

2006 m. liepos 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 1107/2006 dėl neįgalių asmenų ir ribotos judėsenos asmenų teisių
keliaujant oru (OL L 204, 2006 7 26, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2006:204:TOC>).

	

11.

	

2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva
2006/114/EB dėl klaidinančios ir lyginamosios reklamos (OL L 376,
2006 12 27, p. 21
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2006:376:TOC>): 1 straipsnis,
2 straipsnio c punktas ir 4–8 straipsniai.

	

12.

	

2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva
2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (OL L 376, 2006 12 27, p. 36
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2006:376:TOC>): 20 straipsnis.

	

13.

	

2007 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 1371/2007 dėl geležinkelių keleivių teisių ir pareigų (OL L 315,
2007 12 3, p. 14
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2007:315:TOC>).

	

14.

	

2008 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva
2008/48/EB dėl vartojimo kredito sutarčių ir panaikinanti Tarybos
direktyvą 87/102/EEB (OL L 133, 2008 5 22, p. 66
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2008:133:TOC>).

	

15.

	

2008 m. rugsėjo 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB)
Nr. 1008/2008 dėl oro susisiekimo paslaugų teikimo Bendrijoje bendrųjų
taisyklių (OL L 293, 2008 10 31, p. 3
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2008:293:TOC>): 22,
23 ir 24 straipsniai.

	

16.

	

2009 m. sausio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/122/EB
dėl vartotojų apsaugos, susijusios su kai kuriais pakaitinio
naudojimosi, ilgalaikio atostogų produkto, perpardavimo ir keitimosi
sutarčių aspektais (OL L 33, 2009 2 3, p. 10
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2009:033:TOC>).

	

17.

	

2010 m. kovo 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/13/ES
dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam
tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų
teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) (OL
L 95, 2010 4 15, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2010:095:TOC>): 9,
10, 11 ir 19–26 straipsniai.

	

18.

	

2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES)
Nr. 1177/2010 dėl jūrų ir vidaus vandenų keliais vykstančių keleivių
teisių, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 (OL
L 334, 2010 12 17, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2010:334:TOC>).

	

19.

	

2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES)
Nr. 181/2011 dėl miesto ir tolimojo susisiekimo autobusų transporto
keleivių teisių, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB)
Nr. 2006/2004 (OL L 55, 2011 2 28, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2011:055:TOC>).

	

20.

	

2011 m. spalio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/83/ES
dėl vartotojų teisių, kuria iš dalies keičiamos Tarybos direktyva
93/13/EEB ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 1999/44/EB bei
panaikinamos Tarybos direktyva 85/577/EEB ir Europos Parlamento ir
Tarybos direktyva 97/7/EB (OL L 304, 2011 11 22, p. 64
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2011:304:TOC>).

	

21.

	

2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/11/ES
dėl alternatyvaus vartotojų ginčų sprendimo, kuria iš dalies keičiami
Reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyva 2009/22/EB, (Direktyva dėl
vartotojų AGS) (OL L 165, 2013 6 18, p. 63
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2013:165:TOC>): 13 straipsnis.

	

22.

	

2013 m. gegužės 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES)
Nr. 524/2013 dėl elektroninio vartotojų ginčų sprendimo, kuriuo iš
dalies keičiami Reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyva 2009/22/EB
(Reglamentas dėl vartotojų EGS) (OL L 165, 2013 6 18, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2013:165:TOC>): 14 straipsnis.

	

23.

	

2014 m. vasario 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/17/ES
dėl vartojimo kredito sutarčių dėl gyvenamosios paskirties nekilnojamojo
turto, kuria iš dalies keičiamos direktyvos 2008/48/EB ir 2013/36/ES bei
Reglamentas (ES) Nr. 1093/2010 (OL L 60, 2014 2 28, p. 34
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2014:060:TOC>): 10,
11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 21, 22, 23 straipsniai, 10 skyrius ir I bei
II priedai.

	

24.

	

2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2014/92/ES
dėl mokesčių, susijusių su mokėjimo sąskaitomis, palyginamumo, mokėjimo
sąskaitų perkėlimo ir galimybės naudotis būtiniausias savybes
turinčiomis mokėjimo sąskaitomis (OL L 257, 2014 8 28, p. 214
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2014:257:TOC>): 3–18 straipsniai
ir 20 straipsnio 2 dalis.

	

25.

	

2015 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva (ES)
2015/2302 dėl kelionės paslaugų paketų ir susijusių kelionės paslaugų
rinkinių, kuria iš dalies keičiami Europos Parlamento ir Tarybos
reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 ir Direktyva 2011/83/ES bei panaikinama
Tarybos direktyva 90/314/EEB (OL L 326, 2015 12 11, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2015:326:TOC>).

	

26.

	

2017 m. birželio 14 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES)
2017/1128 dėl internetinių turinio paslaugų tarpvalstybinio perkeliamumo
vidaus rinkoje (OL L 168, 2017 6 30, p. 1
<http://eur-lex.europa.eu/legal-content/LT/AUTO/?uri=OJ:L:2017:168:TOC>).

------------------------------------------------------------------------
